УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/936/25

06 травня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

з участю секретаря судового засідання Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання сина та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання сина та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 14 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

05 травня 2025 року на адресу суду надійшла від ОСОБА_1 заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску сірого кольору, шляхом заборони його відчуження та перереєстрації.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідач ухиляється від участі у вихованні сина, самостійно рішення суду про сплату аліментів не виконує, а син ОСОБА_3 продовжує навчання і потребує постійного фінансового забезпечення, тому вважає, що лише накладення арешту на майно відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, у відповідності до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Проте, як встановлено судом, заявницею не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; необґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову. Суд вважає, що заява про забезпечення позову вмотивована лише припущеннями, що «…ймовірно рішення суду виконуватися не буде».

При цьому суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 станом на 01.05.2025 немає заборгованості зі сплати аліментів (довідка №11897 від 01.05.2025), а заявницею не надано суду доказів, що відповідачем не виконувалося чи неналежним чином виконувалося рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Окрім того, суд звертає увагу, що орієнтовна ринкова вартість автомобіля, який знаходиться у власності відповідача, більше ніж вдвічі перевищує ціну позову.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вимога заявника про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску сірого кольору, шляхом заборони його відчуження та перереєстрації, який знаходиться у власності відповідача є необґрунтованою та не співмірною із заявленими вимогами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 247, 353, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання сина та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

СуддяО. С. Цвіркун