КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-з/824/660/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі № 381/4930/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2024 року залишити без змін.

Від ОСОБА_1 14.04.2025 надійшла заява, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути на її користь витрати на надання адвокатом професійної правничої допомоги у розмірі 12 000 грн.

Вказувала, що між нею та АО «Радник» було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 19.09.2023 та додатку до нього від 19.09.2023.

За результатами перегляду справи в Київському апеляційному суді між ОСОБА_1 та АО «Радник» було складено та підписано акт наданих послуг від 10 квітня 2025 року, згідно з яким вартість послуг (гонорар) становить 12 000 грн.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день, час та розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №908/574/20, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21).

Щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, колегія суддів звертає увагу, що вказівка у частині 1 статті 246 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині.

Отже, з огляду на вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України, заявник мав до закінчення судових дебатів у справі у відзиві на апеляційну скаргу зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору, та повідомити про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи й подати відповідні докази (що існують на день ухвалення рішення по суті спору) понесених ним витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу, який є першою заявою позивача на стадії апеляційного розгляду, відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник (позивач) понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 09 квітня 2025 року, до закінчення судових дебатів, представник позивача адвокат Костянецький М. В. заявив про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу, про що буде подана окрема заява, утім не повідомив ні про розмір витрат ні про причини, які унеможливлюють надання доказів, на підтвердження понесених витрат до закінчення судових дебатів.

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 подала акт наданих послуг від 10.04.2025 про те, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 19.03.2023 нею отримані послуги (представлення інтересів клієнта у двох судових засіданнях 13.03.2025 та 09.04.2025) на загальну суму 4 000 грн, а також гонорар адвокатського об`єднання - 8 000 грн.

Отже, акт виконаних послуг, як підстава для розподілу витрат на правничу допомогу не існував до ухвалення постанови від 09.04.2025, що, відповідно, виключає ухвалення апеляційним судом додаткового судового рішення в цій частині.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстави для задоволення заяви й ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 246, 270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 05 травня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко