Справа № 204/4813/25
Провадження № 2-о/204/156/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

09 травня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В поданій заяві, ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю та ведення сумісного господарства ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу понад п`ять років з 1999 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначений факт необхідний заявнику для прийняття спадщини після смерті цивільного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право, пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Також пунктом 2 згаданої постанови рекомендовано судам, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Таким чином, Пленум Верховного Суду України вказав, що, незважаючи на те, що суди мають право встановлювати юридичні факти, але при цьому, вони повинні керуватися або законами, або підзаконними актами, якими керуються сторони правовідносин у позасудовому порядку. Отже, правове регулювання нормативно-правовими актами не нівелюється і не ігнорується, однак за певних обставин встановлення юридичних фактів у позасудовому порядку є неможливим. У судовому засіданні обов`язок доказування настання юридичного факту належить заявнику.

Звертаючись у суд із заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю зі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У заяві заявник зазначила, що встановлення цього факту їй потрібно для прийняття спадщини після померлого її цивільного чоловіка.

Отже, зі змісту наданих матеріалів вбачається, що встановлення факту безпосередньо пов`язане з вирішенням питання про прийняття спадщини.

Зважаючи на викладені положення законодавства, матеріали заяви та її вимоги, суд вважає, що із заяви про встановлення факту вбачається спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження, оскільки заявником не наведено обставин та не доведено відповідними доказами, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення зазначеного факту і встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, заявник не позбавлена можливості захистити свій правомірний інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства, а отже, обраний нею порядок захисту не відповідає визначеним процедурам судової діяльності з відправлення правосуддя.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.4, 5, 293, 294, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду в порядку позовного провадження за правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Токар