Справа № 189/1531/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року с-ще Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., дослідивши заяву про самовідвід судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінової К.С. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди, яка 07.05.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана для розгляду судді Лукіновій К.С.

Суддею Лукіновою К.С. 07.05.2025 року було заявлено самовідвід при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди, у зв`язку із тим, що позивачка ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_2 , який працює в Покровському районному суді Дніпропетровської області на посаді заступника керівника апарату суду.

Наведений факт може перешкодити об`єктивному, всебічному та неупередженому розгляду даної справи, а також однозначно сприймається в суспільстві, як чинник, який впливає на винесення суддею незалежного рішення у справі. Тому у зв`язку з наведеним, суддя просила задовольнити подану нею заяву про самовідвід.

Згідно ч. 1ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Європейським Судом з прав людини у рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб`єктивним критерієм презюмується. За об`єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Враховуючи, що даний факт може перешкодити об`єктивному, всебічному та неупередженому розгляду даної справи, а також однозначно сприймається в суспільстві як чинник, який впливає на винесення суддею незалежного рішення у справі, у зв`язку з чим вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити. Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст.4,12,36,38,39,40 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений суддею Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукіновою К.С. самовідвід при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди - передати до канцелярії Покровського районного суду Дніпропетровської області для повторно розподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Лукінова