Справа № 712/5531/25
Провадження № 2-о/712/161/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Руденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 із покладенням на нього терміном на шість місяців наступних обов`язків:

-заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити наближатись на відстань менше 200 метрів до місця проживання/перебування, роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-заборонити вести телефонні переговори з потерпілою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати потерпілу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року (справа № 707/1306/23). За час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею.

На даний час заявниця та ОСОБА_2 разом не проживають.

Після розлучення вона разом з малолітнім сином проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Колишній чоловік ОСОБА_2 проживає разом зі своїми батьками по АДРЕСА_1 , ніде не працевлаштований, зловживає спиртними напоями.

Ще під час проживання в шлюбі між ними часто виникали непорозуміння й сварки, під час чого ОСОБА_2 ображав та принижував її, що і стало причиною розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу вона не має спокою, оскільки протягом останніх років потерпає від насильства зі сторони колишнього чоловіка, що негативно впливає на її здоров`я та стан здоров`я дитини.

Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2021 року, проте, це не дало жодного результату: ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки, хоча йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, а також вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 13 червня 2023 року (справа № 712/3177/23) його визнано винним у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному чиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, із призначенням покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин.

Після вироку суду змін з у поведінці колишнього чоловіка не сталось, поведінка стала агресивною та некерованою, він продовжує її переслідувати, приходить за адресою її проживання та безпричинно вчиняє конфлікти, психологічно тисне на неї, ображає нецензурною лайкою, чим завдає психологічних страждань, усно та через смс-повідомлення, висловлює погрози застосувати насильство та спричинити шкоду здоров`ю, втручається в її особисте життя та тероризує, навіть застосовує фізичне насильство.

Внаслідок протиправних дій колишнього чоловіка вона боїться вийти за межі свого місця проживання чи залишити дитину вдома, оскільки колишній чоловік переслідує її та кривдить, може прийти та висловлююсь нецензурною лайкою стукати в двері. З даного приводу вона неодноразово викликала поліцію та зверталась із відповідними заявами до правоохоронних органів.

На теперішній час потреба у застосуванні обмежувального припису не втратила актуальності, оскільки ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та не визнає своєї залежності від алкоголю, постійно застосовує відносно неї психологічне та фізичне насильство, маючи перевагу в силі.

ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує їй розправою та впевнений у своїй безкарності; його агресія щоразу посилюється.

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні 30 квітня 2025 року заяву підтримала та була допитана в якості свідка.

Представник ОСОБА_3 адвокат Темчишина Л.П. у судовому засідання 30 квітня 2025 року просила заяву задовольнити та видати обмежувальний припис щодо кривдника.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України).

Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить наступні висновки.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Положеннями частин першої, другої статті 350-6 ЦПК України встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23 листопада 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 13 червня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 160 годин.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2024 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

04 жовтня 2024 року інспектором Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , яким останньому заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 22 год 15 хв 14 жовтня 2024 року до 22 год 15 хв 19 жовтня 2024 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2024 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

21 лютого 2025 року Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , яким його зобов`язано залишити місце проживання (пербування) постраждалої особи ОСОБА_1 ; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 ; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 .. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год 00 хв 21 лютого 2025 року до 13 год 00 хв 03 березня 2025 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 суду пояснила, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 їх сімейне життя спочатку складалось добре, чоловік працював разом із своїми батьками біля землі та заробляв кошти, але через деякий час почались проблеми з його батьками і чоловік почав зловживати алкоголем, що й стало причиною розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу він переїхав до своїх батьків, але коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то постійно приходить до будинку, де заявниця проживає з сином, та влаштовує сварки, кричить, висловлюється нецензурною лексикою, провокує скандали й при цьому каже що піде тільки тоді, коли приїдуть патрульні поліцейські. Дитини бачить таку поведінку батька та боїться його. Колишній чоловік обгрунтовує свою поведінку тим, що хоче бачитись із сином, але заявниця не чинить йому перешкод у спілкуванні з дитиною коли він тверезий і вважає, що приходити до сина в стані сильного алкогольного сп`яніння ненормально. Водночас колишній чоловік не бере жодної участі у вихованні сина та не виділяє коштів на його утримання. Застосовані працівниками поліції термінові заборонні приписи щодо кривдника дають частковий ефект, оскільки після закінчення їх дії відповідна поведінка чоловіка повторюється. Після вироку суду щодо домашнього насильства, ОСОБА_2 приблизно 3 місяці н з`являвся, але потім знову прийшов до будинку заявниці та почав влаштовувати сварки й скандалити. Востаннє, в один з вечорів лютого 2025 року, заявниці подзвонив син та повідомив, що зляканий через те, що хтось сильно стукає у вхідні двері. Коли заявниця приїхала додому, то побачила свого колишнього чоловіка, який перебував у стані дуже сильного алкогольного сп`яніння та знову почав влаштовувати скандал, а коли вона викликала поліцію влаштував бійку з поліцейськими, у зв`язку з чим щодо нього було винесено терміновий заборонний припис. Щодо нав`язливих телефонних дзвінків, то вхідні дзвінки від ОСОБА_2 заявниця заблокувала, а з інших телефонів він їй зазвичай не дзвонить. Щодо переслідувань чи стеження за нею чи дитиною, то заявниця таких випадків не пам`ятає, крім випадку коли в лютому 2025 року колишній чоловік прийшов до неї на роботу та спитав у співробітників чи є вона на місці, але не той час її вже не було на роботі.

Зазначені докази в їх сукупності підтверджують доводи заявниці про застосування до неї психологічного та фізичного насильства з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Крім того, проаналізовані докази свідчать про досить високий ризик можливого повторення фактів застосування ОСОБА_2 щодо заявниці фізичного чи психологічного насильства за місцем проживання, як і можливого переслідування за місцем роботи.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», про застосування яких просить заявниця.

Водночас підстави для заборони ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та/або через третіх осіб; особисто та/або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, відсутні, оскільки заявницею не доведено вчинення ОСОБА_2 вказаних дій.

Крім того, на думку суду, достатньою є відстань у 100 метрів, на яку необхідно заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та до її місця роботи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1, 350-8 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань, меншу 100 метрів, до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та до місця її роботи.

Судовий збір за вказаною справою віднести на рахунок держави.

Рішення у вказаній цивільній справі направити до Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області та до Черкаської міської ради для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Повний текст рішення суду складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий суддя: Я.В. Пересунько