провадження 2/201/1484/2025
УХВАЛА

07 травня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за просрочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за просрочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В судове засідання представником відповідача адвокатом Дикою Т.В. подано, заявлено клопотання про зупинення провадження по справі в зв`язку з неможливістю, на їх (відповідача і представника) думку, розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у цьому ж Соборному районному суді міста Дніпра за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність, дії і рішення державного виконавця щодо визначення державним виконавцем суми заборгованості відповідача зі сплати аліментів, що, на думку заявника, тісно пов`язане підставами та предметом спору, як і у цій справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за просрочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тобто - до розгляду іншої справи, в зв`язку з неможливістю розгляду цієї справи, факти та обставини тієї справи можуть мати преюдиційне значення при вирішенні цієї цивільної справи.

Представник відповідача наполягав на задоволенні клопотання, сторона позивача заперечувала проти цього клопотання, вказавши на його не обгрунтованість.

З`ясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали справи та клопотання третьої особи, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За підстав, вказаних заявником, суд зупиняє провадження в справі в разі саме неможливості розгляду цієї справи, а суд вважає можливим розгляд цієї справи, оскільки ця справа по суті ще не слухалася, матеріали справи не досліджені, пояснення сторін не були, розглянуті не всі клопотання, перевірка доказів не проведена, інших доказів на підтримку клопотання не надано.

Для вирішення цієї цивільної справи повинні бути саме преюдиціальними факти, які можна встановити при ухваленні судового рішення в тій справі. При цьому важливо, що необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі, тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Судом з`ясовано, що інша справа, що розглядалася у цьому ж Соборному районному суді міста Дніпра за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність, дії і рішення державного виконавця щодо визначення державним виконавцем суми заборгованості відповідача зі сплати аліментів судом вже розглянута, по ній винесене судове рішення ухвала і сторони вирішують питання стосовно його оскарження в передбаченому законом порядку.

На даній стадії слухання суд вважає помилковим висновок про необхідність зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в господарському або цивільному порядку, оскільки таке зупинення можливе лише за умови, якщо в іншій справі можуть вирішитися питання щодо підстав, вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду; при цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; зупиняючи провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Отже посилання заявника на те, що рішення у тій справі може вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, протирічить названому.

Для правильного вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються судом загальної юрисдикції, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому слід враховувати, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи; підлягає з`ясуванню, чи дійсно від наслідків розгляду тієї цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Таким чином, суд може проводити вищезазначені дії і слухання справи далі, клопотання безпідставне, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), зупинення провадження чи відмова в цьому, встановлення певних термінів і інш. не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Таким чином, суд може проводити вищезазначені дії і слухання справи далі, клопотання безпідставне, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 200, 222, 251, 252, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Дикої Тетяни Володимирівни про зупинення провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за просрочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала набрала законної сили 07 травня 2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -