П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2025 року місто Київ

справа № 761/17542/20

провадження № 22-ц/824/689/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Мальцева Д.О.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (змінена назва АТ «Сенс Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року АТ «Альфа - Банк», яке змінило назву на «Сенс Банк», звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому представник позивача просив суд стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 145 243, 56 грн., з яких строкова заборгованість 63 249, 73 грн., прострочена заборгованість 22 015, 60 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 3186, 45 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісії 47 791, 78 грн., штрафи 9 000 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 травня 2013 року між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» укладено Угоду про надання особистого кредиту № 501067475, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався надати відповідачу кредиту у сумі 88 000 грн., а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит у строки, на умовах та у порядку, передбаченому Договором, виплатити відсотки за користування кредитом, сплачувати інші платежі, передбачені Договором, згідно Графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, кредитні кошти у сумі 88 000 грн. відповідачу надав. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, станом на 19 березня 2020 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 145 243, 56 грн. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про досудове врегулювання спору, однак відповідач залишив вказану вимогу поза увагою, що і стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ«Сенс Банк» (до 1 грудня 2022 року - АТ «Альфа - Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача АТ «Сенс Банк» - адвокат Панченко Д.В. 23 лютого 2024 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права.

Звертає увагу, що АТ «Альфа - Банк» перейменовано в АТ «Сенс Банк», якевідповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа - Банк» від 12 серпня 2022 року, є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа - Банк».

Посилається на те, що видача кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку клієнта № НОМЕР_1 , яка є належним доказом, та з якої вбачається, що банком 19 вересня 2018 року перераховано на рахунок ОСОБА_1 кошти за кредитним договором в розмірі 81 379, 24 грн. 20 вересня 2018 року ці кошти були зняті в терміналі відповідачем, що теж підтверджується випискою.

Зокрема зазначає, що в результаті акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, було видано і підписано сторонами Паспорт споживчого кредиту. Також згідно оферти та акцепту, всі відносини між клієнтом та банком та істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані Угодою, регулюються Договором, розміщеними на сайті www.alfabank.com.ua про що погоджено з боржником в п. 5 оферти. У п. 12 оферти, яка була особисто підписана відповідачем зазначається, що останній підтверджує, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту та всіма видами та вартістю супутніх послуг та розрахунків. Аналогічні положення зазначені в п. 14 акцепту, тобто на споживача покладається обов`язок самостійного ознайомлення з інформацією щодо умов укладання договору про споживче кредитування, які розміщені на сайті www.alfabank.com.ua.

Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості, не надано контррозрахунок, не спростовано належними доказами суми заборгованості.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 травня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 9 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501067475, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії АТ «Альфа-Банк», анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», а також Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг.

Так, згідно підписаної відповідачем Оферти, позивач мав надати відповідачу кредитну картку на наступних умовах: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 88 000 грн., відсоткова ставка 16.99 %, строк кредиту 48 міс., дата повернення кредиту 19 вересня 2022 року.

Позивач вказує, що виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 88 000 грн.

Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості, станом на 19 вересня 2020 року, строкова заборгованість відповідача у зв`язку з невиконанням умов договору споживчого кредитування, становить 3 429, 73 грн., прострочена заборгованість становить 22015, 60 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 3 186, 45 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях становить 47791, 78 грн., штрафи 9000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їхньої недоведеності, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт видачі відповідачу кредитних коштів у розмірі 88 000 грн., зокрема доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості.

Довідка-розрахунок заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним, допустимим та достатнім доказом наявності та розміру заборгованості, адже будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано, і нічим іншим не підтверджується. При цьому, суд позбавлений можливості встановити достовірність такого розрахунку на підставі наданої довідки.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Верховний Суд у своїх висновках наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Визначеними ч. 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

АТ «Альфа - Банк» перейменовано в АТ «Сенс Банк», якевідповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа - Банк» від 12 серпня 2022 року, є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа - Банк».

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, між АТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1 підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501067475, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», а також Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг (а.с. 6-8).

Згідно підписаної відповідачем Оферти, позивач надає відповідачу кредитну картку на наступних умовах: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 88 000 грн., відсоткова ставка 16.99 %, строк кредиту 48 міс., дата повернення кредиту 19 вересня 2022 року.

В апеляційній скарзі представник АТ «Сенс Банк» посилається на невиконання відповідачем умов договору про споживче кредитування, оскільки останнім не погашена заборгованість за кредитом № 501067475 в розмірі 145 243, 56 грн., з яких строкова заборгованість 63 249, 73 грн., прострочена заборгованість 22 015, 60 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 3186, 45 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісії 47 791, 78 грн., штрафи 9 000 грн., згідно підписаної Оферти.

На підтвердження розміру заборгованості до апеляційної скарги додає виписку з рахунку приватного клієнта № /0219 за розрахунковий період з 19 вересня 2018 року по 19 лютого 2024 року (а.с. 62) та посилається на розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви (а.с. 12).

Проте колегія суддів критично відноситься до таких тверджень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 2. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).»

Так дійсно, банківська виписка про рух коштів на банківському рахунку, відповідно до висновків Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року в справі № 456/3643/17 та згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, має статус первинного бухгалтерського документу, що підтверджує факт здійснення господарської операції та є належним та допустимим доказом отримання та користування особою кредитними коштами.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що така виписка до позовної заяви під час розгляду справи у суді першої інстанції, банком не надавалась, а була надана до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч 1-3. ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки в апеляційній скарзі представником банку не заявляється клопотання про поновлення строку для подачі доказів, а саме виписки з рахунку відповідача, не наведено обґрунтування поважності причини не подання цього доказу до суду першої інстанції, колегія суддів в силу вимог цивільно-процесуального законодавства не приймає цей доказ, як підтвердження факту отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 .

Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ст. ст. 1049, 1050 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку як вважає банк фактично отримав в борг позичальник в розмірі 88 000 грн.), стягнути строкову заборгованість відповідача у зв`язку з невиконанням умов договору споживчого кредитування в розмірі 3 429, 73 грн., прострочену заборгованість в розмірі 22015, 60 грн., строкову заборгованість по нарахованих відсотках - 3 186, 45 грн., прострочену заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях в розмірі 47791, 78 грн., та штрафи 9000 грн.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, та з чим погоджується колегія суддів, банком не доведено належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, будь-яких доказів перерахування таких на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано, і нічим іншим не підтверджується. При цьому, суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, позбавлений можливості встановити достовірність розрахунку заборгованості на підставі наданої банком довідки. Довідка - розрахунок заборгованості не підтверджується належним доказом в цій категорії справ - випискою про рух коштів на рахунку. Інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанція, колегія суддів вважає, що за таких обставин відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки рішення суду не підлягає скасуванню, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус