КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 372/3897/20

номер провадження №22-ц/824/5641/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача Шульга А.В.,

представник відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» - Шульги Андрія В`ячеславовича

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року /суддя Висоцька Г.В./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Гринько Ангеліни Павлівни, приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними постанов, актів, свідоцтв та витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» (далі - ТОВ «Перспектива регіону») звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Обухівського міського нотаріального округу Гринько Ангеліни Павлівни, приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Позивач просив визнати незаконними та скасувати постанови і акти про передачу майна стягувачу, винесені 17.12.2019 приватним виконавцем Трофименком М.М. у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_10, якими передано земельні ділянки з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037, :03:025:0040 ОСОБА_4 ; визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності, видані 28.12.2019 приватним нотаріусом Гринько А.П.; витребувати земельні ділянки з володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також стягнути судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. /т. 4 а.с. 81-98/

Не погоджуючись із рішенням, представник ТОВ «Перспектива регіону» Шульга А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення в частині відмови у витребуванні земельних ділянок і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині. Апелянт стверджував, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 2 ст. 388 ЦК України, оскільки передача майна стягувачу ( ОСОБА_4 ) не є «продажем» у розумінні цієї норми. Він посилався на п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, який дозволяє витребувати майно, що вибуло з володіння власника поза його волею, та зазначав, що добросовісність набувачів не звільняє від витребування в цьому випадку. Апелянт також указував на порушення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через покладення надмірного тягаря на позивача як законного власника.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1. подав відзив, у якому просив залишити рішення без змін. Він стверджував, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, оскільки на момент купівлі ділянок (16.03.2020) у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості про обтяження чи спори. ОСОБА_4 набула ділянки в порядку виконання судового рішення, що відповідає ч. 2 ст. 388 ЦК України, а право ОСОБА_3 є похідним від її права. Представник посилався на постанови Верховного Суду (зокрема, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19), які підтверджують, що добросовісний набувач не зобов`язаний перевіряти історію переходу майна, та зазначив, що витребування майна порушило б ст. 1 Першого протоколу до Конвенції через покладення надмірного тягаря на відповідача.

ОСОБА_2 , приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу Гринько А.П., приватний виконавець Трофименко М.М., ОСОБА_4., треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Перспектива регіону» з 18.01.2017 стало законним власником земельних ділянок з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037, :03:025:0040 на підставі акту приймання-передачі, посвідченого приватним нотаріусом Базир Н.М. (а.с. 25-30). Ділянки внесено до статутного капіталу позивача засновником ОСОБА_7 . Позивач не відчужував їх за власною волею.

25.01.2017 ділянки були незаконно передані ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу № 187, № 188, № 189, укладених нелегітимним директором ОСОБА_8 .

Постановою Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 372/349/17 ці договори визнані недійсними, а рішенням Обухівського районного суду від 02.10.2020 у справі №372/4281/19 скасовано записи про право власності ОСОБА_6 (а.с. 45-50).

Таким чином, ділянки вибули з володіння позивача поза його волею, що є преюдиційним фактом відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України.

У межах виконавчого провадження № НОМЕР_10, відкритого 16.05.2019 приватним виконавцем Трофименком М.М. на підставі виконавчого листа Дарницького районного суду від 20.02.2019 у справі № 755/18423/18, ділянки, зареєстровані за ОСОБА_6 , підлягали реалізації.

Після невдалих спроб продажу на електронних торгах (27.09.2019, 30.10.2019, 21.11.2019) виконавець 17.12.2019 виніс постанови та акти про передачу ділянок стягувачу - ОСОБА_4 у рахунок погашення боргу ОСОБА_6 (а.с. 60-65).

28.12.2019 приватний нотаріус Гринько А.П. зареєструвала право власності ОСОБА_4 (свідоцтва № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , а.с. 70-75).

16.03.2020 ОСОБА_4 уклала договори купівлі-продажу з ОСОБА_2 (ділянка № :03:025:0037, договір № 149) та ОСОБА_3 (ділянки № :03:025:0036, № :03:025:0040, договори № 150, № 151), посвідчені приватним нотаріусом Васько А.В. Право власності зареєстровано того ж дня (записи № 35959426, № 35959747, № 35960001, а.с. 80-85).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 добросовісно набула ділянки в порядку виконання судового рішення, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як похідні набувачі, також є добросовісними, що унеможливлює витребування майна за ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Однак колегія суддів вважає цей висновок помилковим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, якщо воно вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. У цій справі встановлено, що ділянки вибули з володіння ТОВ «Перспектива регіону» незаконно через недійсні договори, що підтверджено судовим рішенням. Таким чином, позивач має право на віндикацію майна, якщо не застосовується виняток, передбачений ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Частина 2 ст. 388 ЦК України встановлює, що майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд першої інстанції помилково прирівняв передачу майна стягувачу ( ОСОБА_4 ) у рахунок погашення боргу до «продажу» у розумінні цієї норми.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», продаж майна в порядку виконання судових рішень передбачає його реалізацію на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. У цій справі ділянки не були продані на торгах, оскільки торги не відбулися через відсутність учасників (а.с. 90-95). Натомість виконавець передав їх стягувачу за ст. 61 Закону, що не є продажем, оскільки не передбачає конкуренції покупців і сплати грошових коштів. Постанова Верховного Суду від 15.05.2024 у справі №910/6104/21 підтверджує, що «продаж» у розумінні ч. 2 ст. 388 ЦК України обмежується реалізацією на торгах, а не іншими способами передачі майна.

Доводи представника відповідача в суді апеляційної інстанції про те, що майно, після процедур, здійснених на виконання рішення у виконавчому провадженні «очищується» і легалізується, оскільки підтверджується його законна реалізація, спростовуються тим, що у спірних земельних ділянок є законний власник, з власності якого майно вибуло незаконним шляхом, що встановлено при розгляді справи.

Крім того, ч. 2 ст. 388 ЦК України не застосовується до набуття права власності ОСОБА_4 , оскільки ділянки не були продані у встановленому порядку. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як похідні набувачі, не можуть посилатися на цю норму, адже їхнє право ґрунтується на праві ОСОБА_4 . Відповідно, позивач має право витребувати ділянки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки їх вибуття було незаконним і поза його волею.

Щодо добросовісності набувачів, судом першої інстанції зроблено вірні висновки про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є добросовісними набувачами, оскільки на момент купівлі (16.03.2020) у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості про обтяження чи спори щодо ділянок (а.с. 100). Постанова Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 зазначає, що добросовісний набувач не зобов`язаний перевіряти історію переходу майна за відсутності підозрілих обставин.

Проте добросовісність набувачів не є перешкодою для витребування майна за п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо вибуття було незаконним, що підтверджено у цій справі.

Також колегія суддів апеляційного суду зазначає про те, що відмова у витребуванні ділянок покладає надмірний тягар на позивача, який був незаконно позбавлений майна поза своєю волею, що порушує ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас витребування майна від добросовісних набувачів є законним втручанням, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, і відповідає принципу пропорційності, оскільки набувачі можуть звернутися з регресними вимогами до продавця ( ОСОБА_4 ) відповідно до ст. 661 ЦК України.

Щодо інших вимог позову, апеляційний суд вказує на те, що вимоги ТОВ «Перспектива регіону» про визнання незаконними та скасування постанов і актів про передачу майна, винесених приватним виконавцем Трофименком М.М. 17.12.2019 у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_10, а також свідоцтв про право власності, виданих 28.12.2019 приватним нотаріусом Гринько А.П., є похідними від основної вимоги про витребування земельних ділянок.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд має застосовувати спосіб захисту, який є ефективним для відновлення порушеного права. Витребування майна за п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України безпосередньо відновлює право власності позивача, тоді як скасування зазначених документів не призводить до автоматичного повернення ділянок, оскільки право власності вже перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 зазначає, що неналежний спосіб захисту є підставою для відмови у позові, якщо він не забезпечує відновлення порушеного права. Крім того, визнання незаконними дій виконавця чи нотаріуса вимагає оцінки процедур, які не впливають на добросовісність набувачів і не є необхідними для вирішення спору.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цих вимог, і в цій частині рішення залишається без змін, оскільки позивач не довів, як їх задоволення сприятиме захисту його прав (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Отже, рішення суду першої інстанції скасовується в частині відмови у витребуванні земельних ділянок з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037, :03:025:0040.

У цій частині апеляційний суд вимоги позову задовольняє та ухвалює нове рішення, яким витребовує на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» () земельні ділянки з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037 з володіння ОСОБА_2 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:025:0040 з володіння ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Задоволення апеляційної скарги в частині витребування ділянок тягне розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено частково щодо двох відповідачів, судові витрати розподіляються пропорційно: з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягується по 537,30 грн (1/3 від 1 611,90 грн за позов) та по 804,70 грн (1/3 від 2 414,10 грн за апеляцію).

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» - Шульги Андрія В`ячеславовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року - скасувати в частині відмови у витребуванні земельних ділянок з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037, :03:025:0040.

У цій частині ухвалити нове рішення, яким витребувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» () земельні ділянки з кадастровими номерами :03:025:0036, :03:025:0037 з володіння ОСОБА_2 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:025:0040 з володіння ОСОБА_3 .

В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» 537,30 грн судового збору;

стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» 537,30 грн судового збору;

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» 804,70 грн судового збору;

стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» 804,70 грн судового збору.

Дані сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону», , адреса: Україна, 02002, м. Київ, вул. Каховська, буд. 64;

Відповідач-1: Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець, адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач-2: Гринько Ангеліна Павлівна, приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу, РНОКПП та номер і серія паспорта невідомі, адреса: 08700, м. Обухів, вул. Київська, буд. 111, оф. 5;

Відповідач-3: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач-4: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , Об`єднані Арабські Емірати , адреса тимчасового проживання в Україні: АДРЕСА_4 ;

Відповідач-5: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса проживання: АДРЕСА_7 .

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: