Справа № 159/8664/24
Номер провадження 2/337/799/2025
08 травня 2025 рокум. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Трегуб Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,
12.02.2025 року з Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшла справа для розгляду за підсудністю.
18 лютого 2025 року ухвалою суду відкрито провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку.
Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що вході роботи аудиторської групи ІНФОРМАЦІЯ_1 в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) було виявлено незаконне отримання коштів солдатом відповідачем ОСОБА_1 , який вчинив правопорушення відповідно до частини 4 статті 402 Кримінального кодексу України.
Комісією НОМЕР_2 прикордонного загону було проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2023 № 175/8179/23, як підозрюваному ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти військової служби правопорядку строком до 07.01.2024 включно.
Відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 по справі № 175/9133/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначено покарання тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 2 роки.
Проте, ОСОБА_1 було виплачено грошове забезпечення за період невиконання ним обов`язків військової служби, а саме з 09.11.2023 по 31.11.2023, у зв`язку з чим виплачена сума грошового забезпечення підлягає поверненню, як борг з солдата ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди за час перебування на гауптвахті на загальну суму 115 984,02 грн, яка включає: - грошове забезпечення за період з 09.11.2023 по 31.11.2023 - 16 716,70 грн; - компенсація ПДФО 18% від суми грошового забезпечення 16 716,70 грн за період з 24.04.2024 по 30.04.2024 3 009,00 грн; - ЄСВ 22% суми грошового забезпечення 5 850,11 грн за період з 24.04.2024 по 30.04.2024 - 3 677,67 грн; - додаткова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за жовтень 66 129,03 грн; - компенсація ПДФО 18% від суми додаткової винагороди 66 129,03 грн за квітень 11 903,22 грн; - ЄСВ 22% від суми додаткової винагороди 66 129,03 грн за квітень 14 548,39 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення.
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.
Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.
Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1 (встановлена відсутність події кримінального правопорушення), 2 (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), 3 (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати) частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення. Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.
Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 призупинення та продовження військової служби для військовослужбовців, які самовільно залишили органи Держприкордонслужби або місця служби (ст. 407 ККУ), дезертирували (ст. 408 ККУ) із Держприкордонслужби або добровільно здалися в полон (ст. 430 ККУ), військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Військова служба для військовослужбовців призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв, повідомлень начальників органів Держприкордонслужби про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби.
Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються, про що видається наказ начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходив службу.
Звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яких призупинено, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення. Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яких призупинено, здійснюється Президентом України.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до загальної чисельності Держприкордонслужби. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпункту "е" пункту 1, підпункту "е" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні. Звільнення військовослужбовців, військову службу яких призупинено, з військової служби здійснюється в установленому порядку посадовими особами, зазначеними у пункті 270 цього Положення.
Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення. Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення.
Питання зняття військовослужбовців зі всіх видів забезпечення у триденний строк з моменту залишення частини врегульовано Інструкцією з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.06.2017 №468.
Окремим абзацом пункту 5 Глави 2 Розділу ІІ. Інструкції №468 зазначено про облік особового складу в мирний час. Зокрема вказано, що військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, у триденний строк з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення. Пунктом 1 глави 1 розділу III Інструкції №468 визначено, що облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому в мирний час, але з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі. Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558.
ОСОБА_1 ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2023 № 175/8179/23, як підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти військової служби правопорядку з 09.11.2023 строком до 07.01.2024 та відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 по справі № 175/9133/23/24 визнано винним за ч. 4 ст. 402 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі статті 62 КК України замінено покарання у виді двох років позбавлення волі на два роки тримання у дисциплінарному батальйоні.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 02.12.2023 № 791-ОС «Про особовий склад» на підставі листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2023 № 8126 солдата ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та припинено виплату грошового забезпечення з 09.11.2024.
Відповідно, зайво виплачене грошове забезпечення за період з 09.11.2023 по 31.11.2023 складає 16 716,70 грн, ЄСВ 22% - 3 677,67 грн, компенсація ПДФО 3 009,00 грн, разом з податками 23 403,38 грн.22% - 1 265,36 грн, компенсація ПДФО 1 035,29 грн, разом з податками 8 052,27 грн.
Відповідно до 6,1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, на який покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до статті 27 Закону фінансування діяльності Державної прикордонної служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законодавством.
Статтею 28 Закону передбачено, що забезпечення діяльності органів Державної прикордонної служби України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, через державне оборонне замовлення та закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти.
Відповідно до вступної частини Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних сил України» від 24.03.1999 №22-23 дія даного Статуту поширюється на військовослужбовців Державної прикордонної служби України.
Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №47 визначено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків. Частиною 2 статті 1 Закону Про матеріальну відповідальність визначено, що інше майно це нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти.
Відповідно до частини 5 Закону «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що пряма дійсна шкода це збитки завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.
Таким чином, незаконне отримання іншого майна грошових коштів, є прямою дійною шкодою завданою військовій частині.
За змістом ст.12 Закону «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
За змістом ст.8 Закону «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України « Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно з статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Таким чином, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача надміру сплачену суму бюджетних коштів.
Крім того, з відповідача підлягає стягненню судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору на користь держави в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 279, 263, 264, 354 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) суму в розмірі: 115 984,02 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 2422,40 грн.
Копію рішення надіслати сторонам.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.Г.Салтан