Провадження № 2/205/503/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 рік м. Дніпро

Новокодацького районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», Акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», АТ «Українська залізниця», ОСОБА_2 , просив суд: стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» матеріальнуу шкоду в розмірі 18 366,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; стягнути солідарно з АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 26000,85 грн., без урахування утримання податку на доходи фізичних осіб та моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн.; стягнути пропорційно з усіх відповідачів витрати, пов`язані із проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи, в розмірі 4500,00 грн. та судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 січня 2023 року на перехресті Криворізьке шосе та вулиця Гербина у м.Дніпро ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом МАЗ 5336А5-320, д/н НОМЕР_1 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_2 (надалі - МАЗ), не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на транспортний засіб DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , (надалі - DACIA) під керуванням ОСОБА_1 (власника). 15 лютого 2023 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська було прийнято рішення по справі про адміністративне правопорушення №205/1277/23, згідно якого суд постановив: ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.12.1. Правил дорожнього руху України, спричинивши механічні пошкодження транспортному засобу DACIA. Одже власник вказаного пошкодженого автомобіля отримав матеріальну шкоду. Власником транспортного засобу DACIA є ОСОБА_1 (позивач). Власником транспортного засобу МАЗ є АТ «Українська залізниця».У своїй відповіді, на отриману від позивача претензію, AT "Укрзалізниця" не заперечує обставину перебування у своїй власності транспортного засобу МАЗ. ОСОБА_2 , працює в AT "Укрзалізниця" - займає посаду «водій автотранспортних засобів» в штаті структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонне Депо» регіональної філії "Придніпровська залізниця". ОСОБА_2 , виконуючи трудові обов`язки водія, 18 січня 2023 року керував транспортним засобом МАЗ. AT "Укрзалізниця" (в особі філії "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця") 14 січня 2023 року, для забезпечення транспортного засобу МАЗ, уклала внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком - Приватним акціонерним товариством страхова компанія "Інтер-Поліс" (надалі: ПрАТ СК Інтер-Поліс). Таким чином цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ станом на момент ДТП (18 січня 2023 року) була застрахована страхувальником - AT Укрзалізниця". Позивач 20 січня 2023 року направив до ПрАТ СК "Інтер-Поліс" повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування. Після його звернення страховик спрямував до позивача «аварійного комісара» ОСОБА_4 , який 27 січня 2023 року здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу DACIA. Позивач побоювався, що: оцінку збитків не буде проведено справедливо у відповідності до вимог закону, виплату страхового відшкодування буде здійснено не в повному обсязі (відносно розміру реальних збитків). Очевидна причина страху - це обставина того, що ПрАТ СК "Інтер-Поліс" є афілійованим підприємством AT "Укрзалізниця". За результатами проведеного 27 січня 2023 року «аварійним комісаром» огляду пошкодженого транспортного засобу DACIA страховик і потерпілий досі не досягли згоди про розмір страхового відшкодування, як того вимагають приписи пункту 36.2 статті 36 ЗУ про ОСЦПВ. Крім того страхова компанія свідомо занизила суму страхового відшкодування, чим порушила права потерпілої особи (про це детально описано нижче). Як стало відомо пізніше (зі змісту листа ПрАТ СК "Інтер-Поліс" №0667 від 10.04.2023р.), на підставі проведеного 27 січня 2023 року огляду «підрядна організація» - TOB «ЕК «ФАВОРИТ АССИСТАНС» на замовлення страховика нібито оформила йому звіт про оцінку збитків. Вказаного звіту позивач не бачив. Також позивач не погоджував розмір шкоди, визначений на підставі вказаного звіту. В порядку ст. 106 ЦПК України позивач 02 лютого 2023 року замовив проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу DACIA внаслідок пошкодження під час ДТП від 18.01.2023 року. Позивач звертався до AT "Укрзалізниця" забезпечити прибуття свого представника для участі у технічному огляді. Також позивач пропоновув ОСОБА_2 прибути для участі у технічному оглдяі. Керуючись ч.1 ст.106 ЦПК України, позивач подає до суду висновок експерта Агутіня В.І. №9462 від 09.02.2023р. в оригіналі, який вважає є належним доказом, який містить інформацію щодо оціненої матеріальної шкоди.Також позивач поніс витрати, пов`язані із проведенням вищезазначеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, в розмірі 4500,00 грн. Позивач скористався правом направлення документів на офіційну електронну адресу ПрАТ СК «Інтер-Поліс», яка розміщена на веб сторінки страховика та спрямвав 16.03.2023 сроку заяву про оцінену ним шкоду для здійснення належного страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №АР5801960 та надіслав йому копію висновку судового експерта №9462 від 09.02.2023 р. Проте страхова компанія відмовила у виплаті 56 602,92 грн., а випалтило лише 38 236,92 грн. Згідно висновку судового експерта від 09.02.2023 за результатами проведеної експертизи вартість матеріального збитку з урахуванням зносу становить 58 950,87 грн. При цьому вартість відновлюваного ремонту складає 82 603,77 грн. устраховому полісі зазначено: розмір франшизи 0 0 грн.; страхова сума на одногоо потерпілого за шкоду, заподіяна майну 160 000,00 грн.; строку дії полісу з 15.01.2023 по 14.05.2023 включно. Таким чином, станом на момент подання позову, для обчислення відшкодування вартість запасних частин з урахуванням зносу та без ПДВ становить 9 391,79 грн. Не підлягають зменшенню варість необхідних для ремонту матеріалів (18 606,13 грн.) та вартість ремонтно-відновлювальних робіт (28 605,00 грн.0). Розмір страхового відшкодування, який підлягає випалті потерпілій особі з боку страховика становить 56 602,92 грн. (28605,00+18606,13+9391,79). Страхова компанія виплати позивачу 07.04.2023 року 38 236,92 грн. Обгрунтовуючи розмір непокритої суми витрат на відновлюваний ремонт автомобіля, що підлягає стягненню з АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_2 . Фактичний розмір відшкодування з боку страховика повинен становити 56 602,92 грн. Але цих коштів буде не достатньо на покриття витрат, які потерпіла особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Таким чином непокрита сума витрат на відновлювальний ремонт автомобіля становить 26000,85 грн. (82603,77-56602,92). Щодо стягнення матеріальної шкоди з АТ «Укрзалізниця», яки є аналогічними з підставами з ОСОБА_2 , та зводяться відповідно до ст.. 1172, 1194 ЦК Украни. Тобто в даному випадку різниця між фактичним розміром шкоди і страховою випалтою утворюється внаслідок того, що страхова компанія обраховує вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу та без урахування ПДВ, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Таким чином, позивачу мають бути відшкодовані в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджений автомобіль. Щодо підстав для стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та АТ «Укрзалізниця» наступні. На протязі майже року вона зазнає душевні страждання. Відсутність засобу пересування примшує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Також вона змушена займатися досудовим врегулюванням спору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення встановлених недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року, після усунення позивачем недоліків, позовну заяву у прийнято до розгляду і призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження щ повідомленням (викликом) сторін.

25.01.2024 відповідачем АТ «Українська залізниця», через систему «Електронний суд» подано до суду, зареєстрований в канцелярії, відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого зазначено, що позовні вимоги в частині стягнення з АТ «Українська залізниця» матеріальної та моральної шкоди, такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. На час ДТП цивільно-правова відповідальність АТ «Українська залізниця», як власника транспортного засобу МАЗ 5336А5, була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5801960. Згідно з цим Полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., розмір франшизи- 0 грн. Таким чином, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика. Отже, наявність вищевказаного полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності, з урахуванням того, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, виключає стягнення матеріальної шкоди з АТ «Укрзалізниця», оскільки відповідальність за завдану винуватцем ДТП шкоду несе страхова компанія в межах ліміту відшкодування. нормами законодавства саме на страховика покладено обов`язок з визначення розміру шкоди. Самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди потерпілим можливе, тільки у випадку якщо представник страховика не з`явився у визначений строк до місцезнаходження пошкодженого майна. 27.01.2023 представником ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на виконання п. 34.2 ст. 34 вищевказаного Закону №1961-IV було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивачки та замовлено дослідження щодо визначення розміру шкоди у ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс». На підставі звіту ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс», ПрАТ СК «Інтер-Поліс» здійснило на користь позивачки виплату страхового відшкодування у розмірі 38 236, 92 грн. Представником ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було своєчасно оглянуто пошкоджений транспортний засіб та замовлено дослідження щодо визначення розміру шкоди, не може бути прийнятий до уваги висновок судового експерта-автотоварознавця №9462 від 09 лютого 2023 року, зроблений на замовлення позивачки, за відсутності визначених законом підстав для його проведення. Також, слід зазначити, що в позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з АТ «Укрзалізниця» та ОСОБА_2 розмір непокритої суми витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, однак в позовній заяві позивачка сама зазначила, що ремонт автомобіля проведений не був. Крім того, зазначений позивачкою розмір непокритої суми витрат на відновлювальний ремонт автомобіля - 26 000, 85 грн., який вона розраховує на підставі висновку судового експерта-автотоварознавця №9462 від 09 лютого 2023 року, є невірним. Оскільки, як вбачаться з вказаного висновку експерта, вартість відновлювального ремонту складає 82 603,77 грн., розмір матеріального збитку - 58 950,87 грн., відповідно розмір непокритої суми витрат становить 23 652,90 грн. (82 603,77 58 950, 87). Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з АТ «Укрзалізниця», також вважаємо їх безпідставними, з огляду на таке. Позивачкою не долучено до позовної заяви жодного належного доказу, який би міг підтвердити зазначені нею обставини, щодо її психологічного стану та його погіршення внаслідок ДТП.

26.01.2024 відповідачем ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» подано до суду, зареєстрований в канцелярії, відзив на позовну заяву, у вимогах резолютивної частини якого, також просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу. У відзиві зазначено, що на момент настання ДТП транспортний засіб МАЗ, д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 було забезпечено договором обов`язкового страхування АР5801960 внаслідок чого позивач звернувся з вказаним позовом до ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Після отримання повідомлення про настання ДТП та заяви про випалту страхового відшкодування Страховою компанією було направлено аварійного комісара в порядку ст.. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 27.01.2023 року представником сСтрахової компанії було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, відповідно якого було складено Звіт №33631 від 08.03.2023 року. Розмір нанесеної шкоди становить: 1. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого т.з. 58 260,94 грн. 2. Варість відновлюваного ремонту пошкодженого т.з. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав 39 533,26 грн. Звертає увагу суду, що потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі якщо представник страховика не зявився у визначений строк. Таким чином, наданий висновок позивача є неналежним доказом. Страхова компанія на протязі 10 робочих днів, направила осіб для визначення розміру шкоди. При цьому, позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом підписавши акт огляду транспортного засобу. Позивачу було здійснено виплату у розмірі 26 710,59 грн. Посилаючись на ст.. 1194 ЦК України, позивач має право, у разі недостатнього сплаченого страховиком відшкодування, вимоги до винної особи у ДТП, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Крім того, позивач не повідомляв відповідача про проведення огляду пошкодженого т.з. Також висновок наданий позивачем не відповідає нормам Наказу Фонду Державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволені позовних вимог до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» у повному обсязі. Стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

18.04.2024 позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс». Додатково зазначивши, що Звіт про оцінку збитків від 27.01.2023 року проведений ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» не є належним доказом по справі. Позивач не погоджував розмір шкоди, визначений на підставі вказаного звіту. Щодо необхідності повідомлення Страхову компанію, зауважує, що пристуність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.

Протокольно 23 травня 2024 року судом ухвалено про перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, перше підготовче судове засідання визначено провести 23 травня 2024 рік, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року, за наслідками розгляду клопотання представника ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» про призначення судової автотоварознавчої експертизи, у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року, після повернення справи з експертної установи, провадження у справі поновлено і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

17.03.2025 року представник відповідача ПАТ СК «Інтер-Поліс» сформував в системі «Електронний суд» клопотання про виклик у судове засідання експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ Сергія Телятнікова для надання пояснень з приводу висновку № 1552-54 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, оскільки вказаний висновок не усуває протиріч, яке ухвалою суду від 17.03.2025 року було задоволено.

В судове засідання сторони не з`явились, матеріали справи містять відповідні заяви про закінчення розгляду справи без участі сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 18 січня 2023 року на перехресті Криворізьке шосе та вулиця Гербина у м.Дніпро ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом МАЗ 5336А5-320, д/н НОМЕР_1 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_2 (надалі - МАЗ), не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на транспортний засіб DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , (надалі - DACIA) під керуванням ОСОБА_1 (власника).

Власником транспортного засобу марки DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с. 35).

В свою чергу власником транспортного засобу МАЗ 5336А5-320, є ПАТ «Укрзалізниця», що не заперечується ПАТ «Укрзалізниця», що встановлено з відповіді ТСЦ МВС №1244 в Дніпропетровській області №31/4-1244 від 21.07.2023 (а.с. 51).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2023 року, справа № 205/1277/23.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та вартістю матеріального збитку, що визначена поивачем у розмірі 18 366,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., також просить суд стягнути солідарно з відповідачів АТ «Українська залізниця», ОСОБА_2 непокриту суму витрат на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 26 000,85 грн. (82 603,77(вартість відновлюваного ремонту)-56602,92 (сума страхового відшкодування). Також просить стягнути з усіх відповідачів суму витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 4500,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 8 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Із спірних правовідносин вбачається, що такі є деліктними та поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Спеціальними нормами, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин є також положення частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченомуЗаконом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" устраховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Частиною четвертою ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при виборіі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені впостановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, відносно того, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 754/1108/15-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 287/463/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 200/12295/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 369/11812/18.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик (в даному випадку ПрАТ СК «Інтер-Поліс») на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяло на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника (в даному випадку філія «ЦЗВ «АТ «Українська залізниця», поліс №АР/5801960). (а.с. 98)

Фактичні дані по справі свідчать про те, що на момент вчинення ДТП у винної особи був у наявності дійсний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5801960, виданий ПрАТ СК «Інтер-Поліс».

Приймаючи до уваги такі фактичні обставини справи, суд виходить з того, що згідно з приписами п. 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, відповідач (1) як страховик, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", повинен здійснити відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 Цивільного Кодексу України повинна відшкодувати особа, яка завдала збитків.

Згідно з п. 36.1. статті 36 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених устатті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90днів здня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом також встановлено, що з метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків, Позивач направив 20.01.2023 року до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування разом з усіма визначеними Законом документами.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на огляд пошкодженого транспортного засобу направила свого представника ОСОБА_4 , замовила оцінку матеріальної шкоди у оцінювача ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» Вих. №33631 від 08.03.2023 року та 07.04.2023 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» виплатила страхове відшкодування в розмірі 38 236,92 грн. на особистий рахунок Позивача (а.с. 46-47).

Вартість матеріального збитку оцінювачем здійснено за формулою: У=Ср+См+Сс*(1-Ез)+ВТВ. У= 19 125,00 грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 10 530,19 грн. (вартість необхідних для ремонту матеріалів) + 28 605,75 грн. (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) * (1- 0,64 (коефіцієнт фізичного зносу) + 0,00 грн. (втрата товарної вартості) = 39 953,26 грн. (а.с. 113-119)

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів узгодження страховиком розміру страхового відшкодування з позивачем, який мав право на отримання такого відшкодування.

З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, Позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Крутінь В.І.

Згідно висновку експерта по визначенню вартсоті матеріального збитку КТЗ Дроздова Ю.В. №9462 від 09.02.2023 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 58 950,87 грн.

16.03.2023 року позивач спрямувала страховику ПрАТ СК «Інтер-Поліс» заяву про оцінену ним шкоду для здійснення належного страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №АР5801960 та надіслав копію висновку експерта №9462 від 09.02.2023 р.(а.с. 44)

ОСОБА_1 не погодившись із розміром страхового відшкодування, 21.07.2023 року, звернулась до ОСОБА_2 із листом, в якому висловила незгоду із розміром страхового відшкодування, вимагала відшкодувати збитки у загальному розмірі 48 866,85 грн. (а.с.52)

ОСОБА_1 не погодившись із розміром страхового відшкодування, 21.07.2023 року, звернулась до АТ «Українська залізниця» із листом, в якому висловила незгоду із розміром страхового відшкодування, вимагала відшкодувати збитки у загальному розмірі 48 866,85 грн. (а.с.53)

АТ «Українська залізниця», ОСОБА_2 відповіді на запит не надали, доплату страхового відшкдувнаня не здійснили.

Відповідач ПрАТ СК «Інтер-Поліс» виплатив суму страхового відшкодування в розмірі 38236,92 грн.

Статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява N 61679/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

З у рахуванням робіжності суми матеріального збитку визначеної за Звітом про оцінку збитків від 27.01.2023 року та Висновком судового експерта №9462 від 09.02.2023 року, за клопотанням сторони по справі, була призначена судом судова авто товарознавча експертиза, на вирішення Експерта було поставлено питання: Який матеріальний збиток був заподіяний власнику автомобіля DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що мала місце 18.01.2023р.

Проте згідно Висновку експерта №1552-24 складеного 23.07.2024 року, визначені наступні висновки:

-За матеріалми «Висновку експерта №9462 судового експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ» від 09.02.2023 року, складений судовим експертом Крутень В.І. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 внаслідок ДТП, що мала місце 18.01.2023 р. складає 55 175,19 грн.

-За матеріалми «Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 27.01.2023 року, складеного оцінювачем колісних транспортних засобів ОСОБА_5 . Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 внаслідок ДТП, що мала місце 18.01.2023 р. складає 46 646,17 грн. (а.с. 217-248)

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об`єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

На судовому засіданні яке відбулось 24.04.2025 року, під час розгляду даної справи було допитано судового експерта С.Телятнікова, яким був складений, на підставі відповідної ухавали суду, висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1552-24 по цивільній справі « 205/13125/23.

Під час надання пояснень, експерт С.Телятніков пояснив, що дослідження він проводив на підставі матеріалів наданої цивільної справи, вихідні данні він брав зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27.01.2023 року, та відповідно Висновку експерта №9462 від 09.02.2023 року, без огляду об`єкту дослідження - автомобіля DACIA LODGY, д/н НОМЕР_3 , а тому було зроблено 2 варіанти, у зв`язку з різними вихідними даними КТЗ. Також, експерт пояснив, що безпосередній огляд об`єкту дослідження - відповідного транспортного засобу, дав би можливість об`єктивно встановити його технічний стан та перелік отриманих ушкоджень і вже визначити варість матеріального збитку. Проте при виконанні ухвали суду, у нього також виникли питання, щодо проведення огляду пошкодженого автомобіля, так як в Акті огляду, який міститься у Звіті про оцінку матеріальних збитків, не зазначено хто оглядав пошкоджений автомобіль та складав вказаний акт. Також згідно з Методикою, фото повинно бути кольорі, проте фото, які місятьтся у Звіті, чорнобілі, що також позбавляє можливості зробити належну оцінку збитків. На питання представника ПраТ СК «Інтер-Поліс», щодо додатково зазначених позицій, таких як ущільнювач двері задка, клей заднього скла, емблема у Висновкі наданим позивачем, судовий експерт повідомив наступне, що при проведені ремонту пошкодженого автомобіля - рихтовки, всі емблеми підлягають заміні, вони повторно не використовуються, також знімається скло, що відповідає Методиці.

За таких обставин, суд враховує висновок експерта №1552-24 від 23.07.2024 року, який був проведений за матеріалами «Висновку експерта №9462 судового експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ» від 09.02.2023 року» як такий, що є належним доказом у даній справі.

Отже, з урахуванням висновку експерта №1552-24 від 23.07.2024 року (а.с. 217-248), з відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс», як страховика АТ «Українська залізниця», підлягає стягненню на користь позивача недоплачене страхове відшкодування, яке розраховується наступним чином: 52 876,90 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ) 38236,92 грн. (виплачене відповідачем (1) страхове відшкодування) = 14 639,98 грн. (недоплачене страхове відшкодування).

При проведенні розрахунку, суд бере до уваги ті обставини, що для визначення, чи підлягає перерахуванню у складі страхового відшкодування сума ПДВ, мають значення обставини фактично проведеного відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу потерпілої особи та обставини отримання страховиком (МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ. Страхова виплата (регламентна виплата), здійснена за Законом потерпілій особі (страховиком чи МТСБУ) в умовах відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту, не включає суму податку на додану вартість. Доплата цього податку здійснюється відповідно до наведених в пункті 36.2 статті 36 Закону умов, а суб`єкт, на якого покладається обов`язок доплатити суму податку, визначається в залежності від того, чи перевищують сумарно: здійснена страхова виплата (регламентна виплата) разом з проведеним відновлювальним ремонтом пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу та нарахованої суми ПДВ; ліміт відповідальності страховика/МТСБУ (пункт 9.4 статті 9 та пункт 36.1 статті 36 Закону).

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постанові від 21.12.2020 року по справі № 911/286/20.

Щодо вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів АТ «Укрзалізниця» та ОСОБА_2 матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП у розмірі 26 000,85 грн., суд приходить до висновку, що такі підлягають частковому задоволенню в частині їх стягнення лише щодо відповідача АТ «Укрзалізниця» з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої ст. 1172 Цивільного Кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, аналіз положень статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є роботодавець АТ «Укрзалізниця».

Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП, з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, на відповідній правовій підставі, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм ( ОСОБА_6 ).

Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 Цивільного кодексу України).

Аналогічні за змістом правові висновки містяться у постанові Великої ПалатиВерховного Судувід 05 грудня 2018 року посправі № 426/16825/16-ц, постановах Верховного Суду від 24.11.2021 року по справі № 479/392/20; від 11.11.2021 року по справі № 131/709/18; від 01.11.2021 року по справі № 920/343/20; від 27.10.2021 року по справі № 177/472/16; від 08.10.2021 року по справі № 641/7683/19.

Перебування відповідача АТ «Укрзалізниця» та відповідача ОСОБА_2 у трудових відносинах між собою на час вчинення ДТП (18.01.2023) підтверджується Листом АТ «Укрзалізниця» №НЗТ-4-3/334 від 10.05.2023, що неоспорюється сторонами по справі (а.с. 49).

Доказів факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у власних інтересах та не під час виконання останнім своїх трудових обов`язків матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі та відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо нього у зв`язку з їх безпідставністю, оскільки він керував транспортним засобом під час виконання своїх трудових обов`язків, а тому АТ «Укрзалізниця», як володілець транспортного засобу, має нести обов`язок з відшкодування шкоди завданої його працівником.

З урахуванням висновку експерта №1552-24 від 23.07.2024 року, матеріальна шкода завдана в результаті ДТП, розраховується судом як різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) наступним чином:

78 327,80 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля без коєф. фіз. зносу) -55 175,19 грн. (розмір страхового відшкодування) = 23 152,61 грн. (матеріальна шкода).

Щодо заявлених вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Згідно з вимогами статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 згаданого кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові, а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно умежах заявленихними вимогта наданихдоказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідно до положень пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 № 4, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого).

Відповідно доправової позиції Верховного суду у постанові від 20.10.2022 року по справі № 349/381/19,із аналізу змісту глави 82 Цивільного Кодексу вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За приписами статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., яку просив стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та 7000,00 грн., яку просив стягнути солідарно з відповідачів АТ «Українська залізниця», ОСОБА_2 .

Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 12 000,00 гривень є надто завищеним. Суд враховує, що тяжких наслідків для позивача не настало, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим, і стягує зазначену суму на користь позивача з відповідачів ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та АТ «Українська залізниця», відповідно з кожного по 1 000,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до квитанції позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №9462 від 02.09.2023 за проведення автотоварознавчої експертизи позивачем було сплачено 4 500,00 грн.

Відповідно до частини першої ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частиною шостою ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство визначає, що для відшкодування витрат, пов`язаних із призначенням та проведенням експертизи таке має відбуватися в межах судового процесу, так як статус учасника справи, зокрема сторони по справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки замовлення експертизи та її проведення відбулося за ініціативи ОСОБА_1 09.02.2023 року, тобто до дати звернення до суду з позовом 04.12.2023 року і набуття останньою статусу позивача на підставі ухвали суду від 22.12.2023 року, витрати на підготовку експертного висновку не підлягають відшкодуванню.

Аналогічна за змістом правова позиція щодо відсутності підстав для відшкодування витрат за виготовлення у досудовому порядку висновку експерта міститься у постанові Верховного суду від 16.12.2020 року у справі № 824/647/19-а.

У зв`язку з вищезазначеним, по вимозі позивача про стягнення з відповідачів витрат у сумі 4 500,00 грн. за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 273, 279, 354-355 ЦПК Укаїни, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 14 639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять девять) гривень 98 копійок, моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, а також суму 536 (пятьсот тридцять шість) гривень 50 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця»на користь ОСОБА_1 суму 23 152(двадцять три тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 61 копійка матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суму 1 000,00 грн (одна тисяча) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, а також суму 536 (пятьсот тридцять шість) гривень 50 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 09 травня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс», , місцезнаходження юридичної особи: вул.. Володимирська, 69, м. Київ, 01033;

Відповідач Акціонерне товариства «Українська залізниця», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.О. Бізяєва