Справа № 697/2556/24
Провадження № 2/697/202/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І.І.

за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О. ,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Константінової Т.М. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна (далі адвокат Констатінова Т.М., представник позивача) через систему «Електронний суд» звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) в якому просить визнати недійсним шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 28.03.2024 Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №45.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та має незадовільний стан здоров`я. Зазначила, що на початку 2024 року позивачу було запропоновано допомогу у проведенні лікування за кордоном. Так як вона молода і не знає мови їй потрібен був супроводжуючий, а тому відповідачем було запропоновано укласти шлюб, у подальшому для офіційного супроводу за кордон для лікування.28.03.2024 позивач уклала шлюб в приміщенні Кагарлицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з ОСОБА_2 за актовим записом 45.У подальшому позивач передала відповідачу свої документи та через певний час позивач та відповідач намагались перетнути кордон України, але отримали відмови під прикордонної служби.Стверджує, що вона ніколи не проживала з відповідачем, не вела спільне господарство. Де проживає відповідач позивачу не відомо., щлюб є формальним, а тому є недійсним.У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Витребувано від Кагарлицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28.03.2024.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Зазначила, що шлюб був зареєстрований з метою виїзду за кордон для лікування, також пояснила суду, що мети створювати сім`ю з відповідачем не мала. Крім того, зазначила, що проживає цивільним шлюбом з іншим чоловіком понад два роки.

Представник позивача адвокат Константінова Т.М. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначила, що шлюб укладався між позивачкою та відповідачем з метою виїзду позивачки закордон на лікування. Також не заперечувала, щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу відповідача судової кореспонденції, яка повернулася із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , з яким проживає у цивільному шлюбі позивач. Зазначила, що до початку 2024 року позивач та її син проживали разом у її будинку, а на даний момент знімають квартиру та проживають окремо від неї. Повідомила суду, що ОСОБА_2 не знає, та те що позивачка на протязі останніх двох років окремо не проживала. Також зазначила, що позивачка та її син розказали їй про те, що ОСОБА_1 оформила шлюб, щоб поїхати за кордон на лікування, оскільки остання являється особою з інвалідністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка та дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі з 28.03.2024, що підтверджується витягом з додатку «Дія», з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.03.2024 у Кагарлицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстрували шлюб та видано свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 8-9), а також копією актового про шлюб №45 від 28.03.2024 складеного при реєстрації шлюбу сторін Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.27).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

З копії довідки МСЕК серії 12 ААГ №431368 від 25.03.2024, вбачається, що позивачка має ІІ групу інвалідності, причина інвалідності : інвалід з дитинства (а.с.6-7).

В позовній заяві позивач зазначає, що даний шлюб є фіктивним, оскільки його укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя. Вони з відповідачем спільно не проживали та не ввели спільного господарства, і жодних намірів, які б свідчили про бажання створити сім`ю вони не мали. Позивач отримала пропозицію від відповідача у проведенні лікування за кордоном, тому було запропоновано укласти шлюб для подальшого супроводу позивача відповідачем за кордоном. Разом з тим, позивач більше не бачила відповідача.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Відповідно до абзацу 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач уклала шлюб без намірів створити сім`ю, тобто шлюб носив фіктивний характер.

Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16ц.

Крім цього, як вбачається із позиції, що міститься у ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 у справі N 6-5691св13, причому відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Суд вважає, що у сторін не було наміру на створення сім`ї. Шлюб зареєстровано лише з метою супроводу позивача відповідачем для її лікування за кордоном.

Відповідно до ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Частиною 1ст. 45 СК України передбачено, що недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

З огляду на наведене, суд вбачає наявність підстав для визнання шлюбу, зареєстрованого 28.03.2024, недійсним з моменту його реєстрації.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в розмірі 1211,20 грн., як така що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 24, 40 СК України, ст. ст. 13, 141, 258, 259, 263-265, 273, 283-283 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.03.2024 Кагарлицьким відділом реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №45 визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.05.2025.

Головуючий І . І . Деревенський