441/3004/24 2-о/441/55/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.04.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складi:

головуючого судді Яворської Н.І.,

секретаря судових засідань Цап І.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Городоцького районного суду Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

13.12.2024 ОСОБА_1 звернулась в Городоцький районний суд Львівської області із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який зник безвісти 18.08.2024.

Свої вимоги мотивує тим, що у липні 2014 року познайомившись з ОСОБА_3 , розпочали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в АДРЕСА_1 .

За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте відомості про батька дитини вона записала відповідно до ст. 135 ч.1 СК України. Прожили разом більше дев`яти років, вели з ОСОБА_3 спільне господарство.

Починаючи з 25.03.2021 ОСОБА_3 пішов на військову службу за контрактом, а у вересні 2024 року його рідна сестра ОСОБА_2 отримала повідомлення, що ОСОБА_3 зник безвісти 18.08.2024 в районі Часів Яр Донецької області, до тепер зв`язку з ним немає.

Після отримання інформації про загибель цивільного чоловіка, з питанням отримання пільг та виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця вона не може звертатись у відповідні органи, оскільки не являється членом його сім`ї.

За наведеного встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матяшук В.К. подав пояснення на заяву, в якому зазначив, що вважає таку не обгрунтованою, та прийнятою із порушенням норм процесуального та матеріального права, а відтак такою, яка не підлягає до задоволення (а.с.38-44)

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі, додала, що у 2017 році також була оформлена офіційно по догляду за матір`ю свого цивільного чоловіка ОСОБА_5 , просила заяву задовольнити повністю.

Представник відповідача Міністерства оборони України Матяшук В.К. просив проводити судове засідання без його участі (а.с.52)

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву визнала, суду пояснила, що ОСОБА_3 її рідний брат, фактично з 2014 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 , вели спільне господарство, мають спільного сина, у вересні 2024 року з військової частини НОМЕР_1 їй, як найближчій родині надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 зник безвісти 18.08.2024, до цього часу відомостей про нього не має.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судові засідання, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, насамперед є сукупність обставин, які є основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не є зацікавлені у справі, кожен окремо, повідомили суду, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як подружжя багато років, більше дев`яти років, мають спільного сина, вели спільне господарство, жили в квартирі у ОСОБА_1 також ремонтували батьківський будинок ОСОБА_3 в селі ОСОБА_9 .

Як вказала у судовому засіданні ОСОБА_2 яка є рідною сестрою ОСОБА_3 та підтвердила ОСОБА_1 , що майже відразу після їхнього знайомства з ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, однак шлюб вони офіційно не реєстрували. За час спільного проживання у них народився син, вони спільно на сина витрачали гроші, вели спільне господарство.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 (а.с.9) Його батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що прізвище дитини записала своє з огляду на те, що з ОСОБА_3 не перебувала у шлюбі, а батьком вказала ОСОБА_11 .

Згідно акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 , комісією було встановлено, що в АДРЕСА_1 до 25.03.2021 фактично без реєстрації проживав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_1 1983 р.н. (а.с.13)

З повідомлення Міністерства оборони від 19.09.2024 надісланого ОСОБА_2 , вбачається, що її брат, сержант ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 04:10 до 05:15 18.08.2024 зник безвісти під час штурмових дій в/ч НОМЕР_1 в районі Часів Яр Донецької області (а.с.10)

ОСОБА_3 з 2008 року після розірвання шлюбу з ОСОБА_12 , у зареєстрованих шлюбах не перебував. (а.с.79)

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю підтверджується спільними сімейними фотознімками останнього разом із заявницею та малолітнім сином, а також довідкою Комарнівського закладу дошкільної освіти.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2014 року і до 18.08.2024, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дитину, дбали про утримання спільного житла, проходячи службу в ЗСУ ОСОБА_3 надсилав кошти ОСОБА_1 , що підтверджено виписками з карткового рахунку (а.с.81-122). Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для заявниці, вона зможе скористатися правом на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 02 травня 2025 року.

Суддя Яворська Н.І.