Справа № 490/2444/25
н/п 2/490/2378/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заяляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Товарна біржа "Нерухомість-Південь" про визнання угоди дійсною,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заяляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Товарна біржа "Нерухомість-Південь", в якій позивачі просять суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна №5436, укладений 23 січня 2002 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь".

В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно договору міни нерухомого майна №5436, зареєстрованого на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" 23 січня 2002 року, відповідачі ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені свого, на той момент неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв від свого імені з дозволу свого батька ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені, належну їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності житло № НОМЕР_1 /ОЯ від 29.05.1998 року та зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №20487 від 21.09.1998 року двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 передали в рівних частках, по кожному у власність ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обмін ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передали в рівних частках, по кожному у власність відповідачам ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені свого, на той момент неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв від свого імені з дозволу свого батька ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені, належну позивачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 /Ж від 23.12.1997 року та зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №18376 від 13.02.1998 року однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевказаний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, тому позивачі, як власники, не можуть розпорядитися належним їм майном і таким чином відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вимушені звернутися до суду за захистом та відновленням своїх прав, шляхом визнання договору міни нерухомого майна дійсним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 09.04.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.04.2025 року позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

16.04.2025 року відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду заяви, в якіх вказали, що позов визнають в повному обсязі та просять розгяд справи провести без їх участі.

06.05.2025 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі.

06.05.2025 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, а також розгляд справи просить проводити без його участі.

В судове засідання 06.05.2025 року сторони не з`явилися.

Враховуючи наведене вище, розгляд справи проводиться за відсутності сторін та відповідно до частини друго статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Згідно договору договору міни нерухомого майна №5436, зареєстрованого на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" 23 січня 2002 року ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обміняла квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 27,6 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., яка складається з однієї кімнати на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Внаслідок обміну квартира АДРЕСА_2 , належить в рівних долях: - ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 та - ОСОБА_4 . Квартира АДРЕСА_3 , належить в рівних долях: - ОСОБА_7 та - ОСОБА_2

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» №4251/Ж від 23.12.1997 року, зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №18376 від 13.02.1998 року.

Квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» №48/ОЯ від 29.05.1998 року, зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №20487 від 21.09.1998 року.

Свої зобов`язання за договором міни нерухомого майна №5436, зареєстрованого на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" 23 січня 2002 року сторони виконали повністю: обмінялися майном, здійснили взаємний переїзд, виписку та оплату комунальних послуг.

З довідки КП ММБТІ №2-1266 від 26.02.2025 року вбачається, що згідно паперових носіїв інформації інвентаризаційної справи станом на 28.12.2012 року право власності на кв. АДРЕСА_3 зареєстровано: за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частці кожному за договором міни №5436 від 23.01.2002 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», зареєстрованого в КП «ММБТІ» 08.02.2002 року за реєстровим №20487.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 328 далі ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно зі ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 241 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше.

Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Відповідно до ст. 47 УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Зі змісту договору міни №5436 від 23.01.2002 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Товарній Біржі, та згідно пункту 11 цього договору, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Договір міни №5436, було складено та зареєстровано 23 січня 2002 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь".

Закон України «Про товарну біржу" в редакції, діючий на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржи та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році.

У редакції Закону України «Про товарну біржу», що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири у 2002 році, не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржи.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Тому в цьому контексті немає підстав для визнання нікчемним договору міни нерухомого майна №5436, складеному та зареєстрованому 23 січня 2002 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", за яким ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обміняла квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 27,6 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., яка складається з однієї кімнати на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Водночас зазначений договір міни у встановленому законом порядку недійсним, як оспорюваний, в частині невідповідності вимогам Закону України «Про товарну біржу», не визнавався.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору міни та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору міни нерухомого майна №5436, складеному та зареєстрованому 23 січня 2002 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", за яким ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обміняла квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 27,6 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., яка складається з однієї кімнати на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., яка складається з двох кімнат, яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, про що подали відповідну заяву до початку розгляду справи по суті, позивачам має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжних інструкцій №559607 від 02.04.2025 року, №540566 від 02.04.2025 року, №826393 від 08.04.2025 року, №167276 від 08.04.2025 року - 1211 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ), третя особа, яка не заяляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Товарна біржа "Нерухомість-Південь" (код ЄДРПОУ: 23623092, адреса: 54000, м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова, буд. 12-Б, кв. 44) про визнання угоди дійсною, задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна №5436, складений та зареєстрований 23 січня 2002 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", за яким ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені свого, на той момент неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв від свого імені з дозволу свого батька ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені, належну їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності житло № НОМЕР_1 /ОЯ від 29.05.1998 року та зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №20487 від 21.09.1998 року двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 передали в рівних частках, по кожному у власність ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обмін ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на той час її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передали в рівних частках, по кожному у власність відповідачам ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені свого, на той момент неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв від свого імені з дозволу свого батька ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені, належну позивачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 /Ж від 23.12.1997 року та зареєстрованого в МБТІ, реєстровий №18376 від 13.02.1998 року однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з державного бюджету по 605 (шістсот п`ять) грн. 70 коп. кожному, що становить 50 відсотків судового збору сплаченого ними при поданні позову згідно платіжних інструкцій №559607 від 02.04.2025 року, №540566 від 02.04.2025 року, №826393 від 08.04.2025 року, №167276 від 08.04.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі по 151 (сто п`ятдесят одна) грн. 43 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі по 151 (сто п`ятдесят одна) грн. 43 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Саламатін