Провадження № 2/185/1209/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Гребенара Олексія Володимировича, що діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності.

Заява обґрунтована тим, що померлий чоловік позивачки є власником квартири у місті Первомайськ Луганської області на підставі договору дарування. Після смерті чоловіка позивачка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено, оскільки нерухоме майно не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також неможливо встановити коло спадкоємців. У зв`язку із зазначеним позивачка була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 14.12.2001, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Онищенко Л.Г. Право власності на квартиру було зареєстровано в Первомайському бюро технічної інвентаризації, про що на правовстановлюючому документі зроблено відповідний реєстраційний запис від 17.12.2001.

Згідно копії паспорту, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Також з домової книги за вказаною адресою вбачається, що позивач та її чоловік були зареєстровані за цією адресою. Більше за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» №309 від 22.12.2022 року м. Первомайськ Луганської області з 07.04.2014 року є тимчасово окупованою територією України та там не діють державні органи влади України, а отже неможливо встановити зареєстроване місце проживання померлого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - чоловік позивачки, що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та про смерть.

Після смерті чоловіка позивачка звернулася 30.06.2022 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Новицької О.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було отримано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, в якій зазначено, що виходячи з поданих документів, видача свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливою, оскільки неможливо встановити коло спадкоємців, що прийняли спадщину, а також відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, та відсутня інформація стосовно нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідно довідці КП «Міст» від 09.10.2023 року, позивачка разом із чоловіком ОСОБА_5 проживала без реєстрації з 01.11.2018 року по 06.04.2022 року в гуртожитку для ВПО за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім позивачки, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_4 , та сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Згідно спадкової справи, окрім позивачки, з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 ніхто не звертався, заповітів та спадкових договорів померлий не складав.

На момент дарування квартири діяла Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98р. №121.

У відповідності до п. 1.5. вказаної Інструкції державну реєстрацію права власності на об?єкти нерухомого майна, в тому числі квартири багатоквартирних будинків, здійснюють комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. г) п. 2.1. вказаної Інструкції реєстрація провадиться на підставі правовстановлюючих документів та на оригіналі правовстановлюючого документа робиться реєстраційний напис (додаток 5).

Отже, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано належним чином на той момент.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч, 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, беручи до уваги достатність належних доказів, визнання позову відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича, що діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру

АДРЕСА_1 в порядку спадкування, яка належала чоловіку позивача ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,73 грн з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський