ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Ухвала

Іменем України

07 травня 2025 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Самуха В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

встановив:

05.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою.

06.05.2025, з метою перевірки місць реєстрації боржника, судом було зроблено запит в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України.

Розглянувши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття.

Як вбачається, заявницею заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, оскільки приписами п. 4 ч. 1 цієї статті встановлено можливість у наказному порядку стягнення аліментів у певних частинах від заробітку (доходу) боржника, але це стягнення обмежено розміром максимальним розміром - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому, про необхідність застосування обмеження максимального розміру аліментів не зазначено у вимогах заяви про видачу судового наказу.

На відміну від позовного провадження, у наказному провадженні суд не має процесуальних повноважень щодо часткового задоволення заяви про видачу судового наказу і стягнути аліменти у розмірі чи у спосіб, відмінний від того, що вказаний в заяві про видачу судового наказу. Тобто, у випадку не зазначення заявником про необхідність застосування обмеження максимального розміру аліментів, суд не має можливості самостійно застосувати ці обмеження, задовольняючи заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Ураховуючи, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 166, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.О.Самуха