Справа № 504/1765/25
Номер провадження 2/504/2484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Вінська Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Іванова Ганна Степанівна про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою від 02.05.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

02 травня 2025 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відкритих на ТОВ «Д.Т.К.» () в розмірі заявлених позовних вимог про стягнення частини грошових коштів, які були внесені як вклад до статутного капіталу, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, за позовом громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Окрім того 02 травня 2025 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Д.Т.К.» (), пов`язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційної справи

Враховуючи, що подані представником заяви про забезпечення позову взаємопов`язані стосуються однієї юридичної особи, вважаю за доцільне провести їх спільний розгляд.

Перевіривши матеріали заяв про забезпечення позову, суддя вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявляючи вимогу про накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на рахунках ТОВ «Д.Т.К.» заявник не зазначає у якій фінансовій установі відкрито даний рахунок.

Також подані заяви про забезпечення позову всупереч п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, не містять пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч.1 п.7 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду та повинна містити інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Тобто арешт на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Водночас, заявляючи вимогу про накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на рахунках ТОВ «Д.Т.К.» , позивачем не пред`явлено до вказаної юридичної особи жодної вимоги майнового характеру лише заявлено клопотання про залучення юридичної особи у якості третьої особи без самостійних вимог, не обґрунтовано достатнім чином необхідність застосування саме такого заходу забезпечення.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти підприємства та заборони вчинення реєстраційних дій може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Частиною 5статті 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. п. 4 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Проте позивачем в порушення вимог Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не було сплачено судовий збір.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, суд вважає за необхідне її повернути заявнику.

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Іванова Ганна Степанівна про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на рахунки та заборони вчинення реєстраційних дій відносно ТОВ «Д.Т.К.» - повернути заявнику.

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Іванова Ганна Степанівна про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом заборони вчинення реєстраційних дій відносно ТОВ «Д.Т.К.» - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вінська Н. В.