СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/64/25
ун. № 759/9251/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Нікушина В.С., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши заяву представника позивача -адвоката Нікушиної В.С. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною влісністю,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Нікушиної В.С. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною влісністю.

01.04.2025 року від представника позивача-адвоката Нікушиної В.С. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 розпорядження, управління та користування квартирою АДРЕСА_1 , до вирішення по суті спору та набрання рішення суду у даній цивільній справі законної сили. ???Заборонити ОСОБА_2 , використовувати та передавати квартиру (ключі від квартири) АДРЕСА_1 , в платне або безоплатне користування будь - яким особам, для їх тимчасового перебування тощо, до вирішення по суті спору та набрання рішення суду у даній цивільній справі законної сили. ???Заборонити ОСОБА_2 проживати в спірній квартирі АДРЕСА_1 . Заборони ОСОБА_2 виносити з квартири АДРЕСА_1 предмети меблів, побутову техніку. Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії по перешкоджанню ОСОБА_1 в доступі та у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вказану заяву та просили задовольнити.

Відповідач та її представник заперечували проти заяви та просили відмовити.

Вислухавши учасників справи, вивчивши заяву про забезпечення позову та надані документи, судя приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у способи, про які просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Дана заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Позивач зазначив, що підставою для звернення до суду з цією заявою є обґрунтоване побоювання, що відповідач може відчужити або пошкодити спірне майно з метою унеможливлення в подальшому виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Така аргументація базується виключно на припущенні, при цьому ризик невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову недоведений.

Суд, вивчивши заяву представника позивача про забезпечення позову, вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі. Подана заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 260 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви позивача представника позивача -адвоката Нікушиної В.С. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною влісністю відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий Сенько М.Ф.