Справа № 759/7491/24
Провадження №2/485/7/25
06 травня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання - Літвінової Д.Ю.,
представника позивача Шевченка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пономаренко Катерина Петрівна, до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У квітні 2024 року Пономаренко Катерина Петрівна, яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди.
Суддя Святошинського районного суду міста Києва своєю ухвалою від 01 травня 2024 року постановив вказану позовну заяву передати за підсудністю до Снігурівського районного суду Миколаївської області.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 05 червня 2024 року вказану позовну заяву прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі, постановила розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження /т.1 а.с.85/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 11 березня 2025 року закрив підготовче провадження у цивільній справі та призначив справу до судового розгляду /т.2 а.с.97/.
Позиції учасників справи
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримуються, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином та своєчасно. Так, до суду повернувся конверт, адресований ОСОБА_2 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходженням. Відповідач повідомлявся двічі про судове засідання.
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Суд встановив, що згідно листа Головного сервісного центру МВС, встановлено що транспортний засіб VolkswagenJetta з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , 2015 року випуску, 10 грудня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 /т.2 а.с.92/.
02 квітня 2021 року ОСОБА_1 , на підставі договору оренди транспортного засобу між фізичними особами, надав в оренду ОСОБА_2 автомобіль Фольксваген Джетта, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , 2015 року випуску, чорного кольору, двигун 2,0, належний на праві власності ОСОБА_1 , на строк з 02.04.2021 по 02.04.2022 /т.1 а.с.10-16/.
Згідно акту прийому-передачі автомобіля до договору оренди транспортного засобу між фізичними особами №1 від 02.04.2021, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в оренду автомобіль Фольксваген Джетта, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , 2015 року випуску, чорного кольору, двигун 2.0, який під час передачі ударів та явних ушкоджень не мав /т.1 а.с.17-18/.
Середня ринкова вартість автомобіля VolkswagenJetta 2015 року випуску, станом на 08.04.2024, складає 439240,17 грн /т.1 а.с.19-24/.
За даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 квітня 2021 року, схеми пригоди, ілюстративної фототаблиці та акту огляду та направлення транспортного засобу на майданчик тимчасового утримання транспорту, встановлено що 11.04.2021 у наслідок дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині Дніпровського шосе, парковка ТЦ «Домосфера» по Столичному шосе, 101, м.Київ, автомобіль марки VolkswagenJetta,реєстраційнийномер: НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено передній бампер, капот, переднє ліве та праве крило, передні та задні двері з обох боків, заднє ліве та праве крила, дах, розбито лобове скло, скло водійської двері, скло передньої та задньої лівої дверей, заднє скло, передній лівий та правий блок фар, відсутні в місці технічного кріплення праве зовнішнє дзеркало заднього виду, спрацьовані подушки безпеки. Легкосплавні диски К16 з пошкодженнями та руйнацією металу на двох передніх та задньому лівому дисках з шинами, з пошкодженням шин двох передніх та заднього лівого коліс /т.2 а.с.14-36/.
Згідно протоколу допиту свідка від 16.07.2021, встановлено, що допитаний у якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що 11.04.2021 ДТП сталося за його участі, автомобілем Фольксваген Джетта з номерним знаком НОМЕР_1 був під його керуванням /т.2 а.с.48-52/.
Шевченківський районний суд м.Києва своєю ухвалою від 27 березня 2023 року застосував привід до обвинуваченого у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України /т.1 а.с.26/.
01 березня 2024 року до Управління патрульної поліції у м.Києві скеровано адвокатський запит №01/03/24-1 в інтересах ОСОБА_1 , про надання відомостей щодо дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2021 /т.1 а.с.27-28/.
Згідно листа Управління патрульної поліції у місті Києві №438аз/41/11/5/02-2024 від 12.03.2024, у відповідь на адвокатський запит №01/03/24-1, встановлено що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.04.2021 в місті Києві на шосе Столичному, 101, за участю транспортного засобу «VOLKSWAGEN» н/з НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 були травмовані громадяни, тому оформлення матеріалів ДТП проводили працівники слідчо-оперативної групи ГУНП у м.Києві. У подальшому всі матеріали були направлені до СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві за місцем вчинення правопорушення /т.1 а.с.29/.
За даними звіту №26/08/21 про оцінку матеріального збитку від 26.08.2021, встановлено, що вартість матеріального збитку колісному транспортному засобу VolkswagenJetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ складає 400315,00 грн, вартість матеріального збитку без ПДВ 320252,00 грн, вартість відновлювального ремонту 320252,00 грн /т.2 а.с.64/.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ст. 16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Відповідно до роз`яснення, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянину, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Так, згідно звіту №26/08/21 про оцінку матеріального збитку від 26.08.2021, встановлено, що під час визначення вартості матеріального збитку колісному транспортному засобу VolkswagenJetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , враховано значення коефіцієнту фізичного зносу, який складає 0,5509, величину втрати товарної вартості приймається рівнем 0. З урахуванням наведених показників, вартість матеріального збитку вказаному колісному транспортному засобу з урахуванням ПДВ складає 400315,00 грн, вартість матеріального збитку без ПДВ 320252,00 грн, вартість відновлювального ремонту 320252,00 грн /т.2 а.с.64/.
Таким чином, звіт про оцінку матеріального збитку відповідає нормам чинного законодавства.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
У даному випадку відносини страхування між сторонами не виникли.
Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 14.04.2022 р. у справі № 205/7747/18: «Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика».
За положеннями ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Враховуючи, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача було пошкоджено транспортний засіб позивача, у добровільному порядку збитки не відшкодовані, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 320252,00 грн.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 4000,00 грн.
Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 4000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 141, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пономаренко Катерина Петрівна, до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майновоїшкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320252,00 грн (триста двадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні) завданої майновоїшкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення складено 06 травня 2025 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя О.П.Бодрова