справа № 462/3239/25
УХВАЛА

09 травня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Новосядло В.Р. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, у якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі (однієї чверті) заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 травня 2025 року і до повноліття дитини.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Положенням ст. 163 ЦПК України встановлений перелік вимог, яким має відповідати заява.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на вищенаведене, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тому із батьків, разом з яким проживає дитина, а відтак, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

Однак, у даному випадку, оглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів встановлено, що серед доказів, долучених до заяви відсутні будь-які докази на підтвердження тих обставин, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із заявником, а лише покликання заявника у тексті заяви на такі обставини, з огляду на безспірність характеру наказного провадження, не можуть слугувати належним та допустимим доказом відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1ст. 166 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного, приходжу до висновку, що заявнику ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/3239/25.

Суддя Б.М. Гедз