ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/868/23 Номер провадження 22-ц/814/625/25Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

представника позивача - адвоката Огризи Г.Р.,

представника відповідача - адвоката Лобова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лобова Миколи Олександровича, на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Семенівської селищної ради, Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації Полтавської області, треті особи - державний нотаріус Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Репях Тетяна Іванівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт», про визнання незаконним та скасування розпорядження, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого (з урахуванням наступної зміни предмету позову, а.с. 147 т. 1) просила:

-визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17.10.2008 «Про посвідчення права власності державним актом на земельну ділянку ОСОБА_3 »;

-визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради, Семенівського району (наразі - Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області за кадастровим номером :00:001:0829, серія ЯМ № 490219 від 17.10.2012 на ім`я ОСОБА_3 ;

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 860 від 04.09.2020, яке видане приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Нелею Володимирівною, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Василівської сільської ради, Семенівського району (наразі - Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829 на ім`я ОСОБА_1 ;

-визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки, ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради, Семенівського району (наразі - Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_4 . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 4,35 га, що розташована на території Василівської сільської ради Кременчуцького (Семенівського) району Полтавської області і яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 036676 від 20.06.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 322. Згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю зазначена земельна ділянка знаходилась на полі № 7 за № 322. Вона прийняла спадщину після смерті тітки у передбаченому законом порядку. Однак, 11.04.2023 державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Т.І. Репях їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), оскільки нотаріусом було встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 23.03.2023, земельна ділянка площею 4,35 га, розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0829, має іншого власника - ОСОБА_1 , який набув право власності на неї на підставі свідоцтва про право на спадщину приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Н.В. Трембач від 04.09.2020 за № 860. Зазначене свідоцтво ОСОБА_1 оформив, як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 , якому виділялася земельна ділянка під № НОМЕР_1 на території Василівської сільської ради (КСП «Брусівське») згідно з розпорядженням голови Семенівської РДА № 515 від 17.10.2018.

У травні 2023 року позивачка звернулася до Семенівської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (раніше КСП «Брусівське»), але рішенням № 1367 від 29.08.2023 було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (раніше - КСП «Брусівське») з підставі відсутності документів, передбачених ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Вважає, що до складу спадкового майна після померлої тітки, ОСОБА_4 , увійшла пайова земельна ділянка площею 4,35 га, розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 036676 від 20.06.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 322, в якому був відсутній кадастровий номер і присвоєний в подальшому після оформлення позивачкою технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки :00:001:0829.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17.10.2008 «Про посвідчення права власності державним актом на земельну ділянку ОСОБА_3 » щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 .

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради Семенівського району (наразі Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області з кадастровим номером :00:001:0829, серія ЯМ № 490219 від 17.10.2012 на ім`я ОСОБА_3 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 860 від 04.09.2020, що видане приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Нелею Володимирівною, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради, Семенівського (наразі Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829, на ім`я ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Василівської сільської ради Семенівського району (наразі Кременчуцького району Семенівської ТГ) Полтавської області, площею 4,3500 га, кадастровий номер :00:001:0829.

У задоволенні позову до неналежного відповідача - Семенівської селищної ради - відмовлено.

Стягнуто з Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області на користь ОСОБА_2 5 091,08 грн судових витрат.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Лобова М.О.

В апеляційній скарзі представник відповідача просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказував, що суд безпідставно не застосував строк позовної давності, який на його думку пропущений, і про застосування якого було заявлено у заві (а.с. 3 т. 2). Вважає, що строк позовної давності підлягає обчисленню з 2019 року, оскільки позивач дізналась про порушення свого права на земельну ділянку з 2019 року, що підтверджується витягом № НВ-019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим 21.06.2019, що додавався позивачкою до позову, та містив відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , як спадкоємцем померлого ОСОБА_3 . Судом першої інстанції не надано оцінки вказаному доказу. Крім того, вказував, що позивачка не належить до кола спадкоємців після смерті тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки до даних спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР, так як спадщина відкрилась до набрання чинності новим ЦК України від 01.01.2004, і строк для її прийняття сплив до набрання чинності ЦК України 01.01.2004 року). Відповідно до приписів статей 529, 530, 555 ЦК УРСР племінники та племінниці не належать до спадкоємців за законом, а заповіт не складався на позивачку, тому остання взагалі не має права на спадкування, а також суд першої інстанції не дослідив обставин щодо спільного проживання позивачки разом із тіткою.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 , разом із племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 160).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 26.02.2019 задоволено заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Василівська сільська рада Семенівського району Полтавської області, про встановлення факту родинних відносин: встановлено факт того, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 158, 159).

За життя ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 4,35 га, розташованої на території Василівської сільської ради Кременчуцького (Семенівського) району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія І-ПЛ № 036676 від 20.06.2001. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на полі № 7 під № 322, що також вказано у тексті акту (т. 1 а.с. 9, 10-11, 12, 19).

Суд першої інстанції установив, що земельна ділянка, що належала ОСОБА_4 , мала і має АДРЕСА_3 , державним актом серії І-ПЛ № 036676 від 20.06.2001 без зазначення кадастрового номера земельної ділянки (т. 1 а.с. 9, 44). ОСОБА_4 , як спадкодавець, за життя правомірно набула право власності на неї та по день смерті була її власником.

Позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті рідної тітки, ОСОБА_4 , шляхом подачі відповідної письмової заяви до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори, але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0829 є ОСОБА_1 , який набув право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Н.В. Трембач № 860 від 04.09.2020, як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 , якому виділялася земельна ділянка під № НОМЕР_1 на території Василівської сільської ради КСП «Брусівське» згідно з розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації № 515 від 17.10.2008 (т. 1 а.с. 23-25, 52).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 земельна ділянка кадастровий номер :00:001:0829 площею 4,35 га розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності зареєстроване за ОСОБА_3 , державний акт серії ЯМ № 490219, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.10.2012. Орендар ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт». Строк дії речового права до 31.12.2027 (т. 1 а.с. 26-31).

З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійсненої на замовлення ОСОБА_2 , місцевим судом установлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області кадастровий номер :00:001:0829, площею 4,35 га № НОМЕР_2 . Межі земельної ділянки не закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Нормативна грошова оцінка станом на 03.07.2019 складає 145 747,26 грн. (т. 1 а.с. 32-37).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 358110442 від 12.12.2023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0829, площею 4,35 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Василівка, право власності зареєстровано 04.09.2020 за ОСОБА_1 , підстава: свідоцтво про право на спадщину № 860, видане 04.09.2020 приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області (т. 1 а.с. 180).

Семенівська селищна рада рішенням від 29.08.2023 № 1367 відмовила ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (земельної частки (паю) в натурі (на місцевості)) із земель колишнього ПСП «Заповіт» (раніше КСП «Брусівське») (т. 1 а.с. 53).

Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 860 від 04.09.2020, виданого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Н.В. Трембач, встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Василівською сільською радою Семенівського району Полтавської області 03.12.2009 за № 68 спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 4,35 га, розташованої на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 490219 від 17.10.2012, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 001442. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0829. Право власності зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.08.2016 за № 15815886, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45. Спадкова справа № 112/2020 (т. 1 а.с. 114-116)

З листів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області управління надання адміністративних послуг Відділ № 5 від 16.11.2023 № 5488/15-23, від 28.12.2023 № 5143/10-23 установлено, що згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 490219 зареєстрований 17.10.2012 за № 01442 та видано гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 4,3500 га, яка розташована на території Василівської сільської ради (за межами населеного пункту) Семенівського району Полтавської області. Документації із землеустрою, вказані в запиті, до місцевого фонду не надходили і не включені до «Переліку документації із землеустрою місцевого фонду документації із землеустрою у Семенівському районі, що передається до державного фонду документацій із землеустрою». (т. 1 а.с. 161, 163).

Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 490219 від 17.10.2012, виданого на ім`я ОСОБА_3 на підставі розпорядження від 17.10.2008 № 515 Семенівської районної державної адміністрації, останній є власником земельної ділянки площею 4,3500 га розташованої на території Полтавська область, Семенівський район, Василівська сільська рада (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:001:0829 (т. 1 а.с. 162).

Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2002, виданого на ім`я ОСОБА_3 , останній є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває в колективній власності КСП «Брусівське» розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 792308 від 04.07.2001 та зареєстрованого в Книзі видачі сертифікатів на прав на земельну частку (пай) за № 500 (т. 1 а.с. 170).

21.10.2009 ОСОБА_3 встановлено і погоджено в натурі межі земельної ділянки за № НОМЕР_2 на підставі розпорядження голови Семенівської райдержадміністрації від 17.10.2005 № 515 (т. 1 а.с. 171, 172, 173).

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області управління надання адміністративних послуг Відділ № 5 листом від 28.12.2023 6142/15-23 повідомив, що на земельну ділянку площею 4,3500 га з кадастровим номером :00:001:0829, яка розташована на території Василівської сільської ради (за межами населеного пункту) Семенівського району Полтавської області, на яку гр. ОСОБА_3 видано державний акт на право Приватної на земельну ділянку серії ЯМ № 490219 зареєстрований 17.10.2012 за № 01442, розроблялась «Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_3 на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2010 році, яка внесена до «Переліку документації із землеустрою місцевого фонду документації із землеустрою у Семенівському районі, що передається до державного фонду документації із землеустрою» за № 2010МФ19ПЛСЕ002033. На архівному примірнику «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_3 на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області» відмітка про прийняття обмінного файлу, проставленої Полтавською регіональною філією «Центр ДЗК», відсутня, але є позначка про визначення кадастрового номера земельної ділянки - :00:001:0829 (проставлена ОСОБА_8 30.03.2012). При затвердженні Національної кадастрової системи (01.01.2013) всі відомості про земельні ділянки, які були зареєстровані до 01.01.2013 у державному реєстрі земель переносились до Державного земельного кадастру централізовано в автоматичному порядку шляхом завантаження обмінних файлів. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру дата державної реєстрації земельної ділянки площею 4,3500 га з кадастровим номером :00:001:0829 - 17.10.2012. На земельну ділянку площею 4,35 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та на яку гр. ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 036676 зареєстрований 20.06.2001 року за № 322, відсутні координати поворотних точок, відділ не має можливості та повноважень визначити співпадіння (накладення) вищезазначеної земельної ділянки та земельної ділянки площею 4,3500 га з кадастровим номером :00:001:0829 (т. 1 а.с. 164-166).

Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_3 на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області кадастровий номер :00:001:0829, сформовано 14.04.2010. Роботи по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 4,35 га виконані на основі проекту поділу земель на земельні частки (паї) земельних часток (паїв) на території реформованого КСП «Брусівське» на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Координати поворотних точок меж земельних ділянок вирахувано в СК-63 року. Вартість земельної часки (паю) складає 59 599,87 грн (т. 1 а.с. 167).

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов висновку, що земельна ділянка ОСОБА_4 належала їй на підставі державного акта від 20.06.2001 і сформована із земельної частки (паю) КСП «Брусівське» за № 322 (т. 1 а.с. 9, 11, 19, 44). Оскаржуване розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 17.10.2008 № 515 посвідчило право власності на земельну частку (пай) КСП «Брусівське» ОСОБА_3 за № 465 (т. 1 а.с. 23, 27). Водночас, наявне ще одне розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 17.10.2008 № 515, яке посвідчило право власності на земельну частку (пай) КСП «Брусівське» ОСОБА_3 за № 322 (т. 1 а.с. 173). Копія останнього перебуває в Технічній документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки на ім`я ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 167-179). Отже Семенівська районна державна адміністрації склала за одними і тим самим номером і датою для однієї й тієї ж особи розпорядження щодо земельної ділянки і № 322 (чужої) і № 465 (його). Надалі земельна ділянка формувалася за № 322. Спірний державний акт на про приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0829, серії ЯМ № 490219 від 17.10.2012 на ім`я ОСОБА_3 , складено на підставі розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 17.10.2008 № 515 (т. 1 а.с. 162). Технічна документація із землеустрою щодо зазначеної земельної ділянки, що складалася у 2010 році, вказує на «складання державного акту на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 » на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 168) на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії РН № 792308 від 04.07.2001 (т. 1 а.с. 170). Вказаний сертифікат складено 04.07.2001 щодо земельної частки (паю) № НОМЕР_4 , а первинний державний акт на землю складено раніше - 20.06.2001. Збірний кадастровий план також вказує на земельну ділянку № НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 176), хоча на ділянку № НОМЕР_2 вже був державний акт від 20.06.2001 на ім`я ОСОБА_4 . План розташування належної ОСОБА_4 земельної ділянки за № 322 за державним актом від 20.06.2001 вказує на площу 4,35 га та суміжних землевласників: Н.І. Коновалець, Г.В. Мала, П.К. Кусяка, О.І. Дроцьку і Василівську сільську раду (т. 1 а.с. 44, 45). План розташування належної спадкодавцеві ОСОБА_3 земельної ділянки також вказує на її номер № 322, вказує на таку саму площу 4,35 га та на таких самих суміжних землевласників: Н.І. Коновалець, Г.В. Мала, П.К. Кусяка, О.І. Дроцьку і Василівську сільську раду (т. 1 а.с. 176). Такі ж параметри земельної ділянки і ті ж самі суміжні землевласники вказані у текстах обох державних актів (т. 1 а.с. 9, 162). Отже йдеться про одну й ту саму земельну ділянку, що також підтверджено і її зовнішніми розмірами (довжинами) вказаними у планах на зворотній стороні державних актів (т. 1 а.с. 45, 176).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Згідно абзацу третього п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Безпідставність (незаконність) розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17.10.2008 «Про посвідчення права власності державним актом на земельну ділянку ОСОБА_3 » щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 , має наслідком недійсність наступних правовстановлюючих документів, що виникають із нього: спірного державного акта, і спірного свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Також, задовольняючи позовні вимог и про визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 , як племінниця померлої тітки, ОСОБА_4 , віднесена законом до п`ятої черги спадкоємців за законом (ст. 1261 ЦК України) та своєчасно прийняла спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання за позивачкою права власності на успадковану нею після спадкодавця ОСОБА_4 земельну ділянку на підставі первинного державного акта від 20.06.2001.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Семенівської селищної ради, суд першої інстанції зазначив, що спірна земельна ділянка не була і не є комунальною власністю територіальної громади в особі Семенівської селищної ради, та у справі не оспорюються жодні рішення, дії чи бездіяльність Семенівської селищної ради.

Відхиляючи доводи відповідачів - Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області та ОСОБА_1 про застосування наслідків спливу строку позовної давності до спірних правовідносин, місцевий суд зазначив, що доказів обізнаності позивачки про порушення її права власності на спірну земельну ділянку після ухвалення Пирятинським районним судом Полтавської області рішення у справі № 544/1502/18 від 26.02.2019 суду не надано. Це судове рішення стосувалося такої перешкоди у спадкуванні як відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем, а не відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину через існування іншого правовстановлюючого документа на відповідну земельну ділянку. Суд першої інстанції вважав, що за фактичних обставин справи позивачка довідалася про накладення «задвоєної» земельної ділянки на ділянку спадкодавця із постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.04.2023 (т. 1 а.с. 52, 53). Доказів більш раннього інформування позивачки про такі обставини суду не надано. У розпорядженні позивачки і нотаріуса перебував державний акт від 20.06.2001. Дотримання органами державної влади чи місцевого самоврядування встановленого порядку ведення Державного земельного кадастру внесення до нього відомостей, перевірки тощо не перебуває у сфері волі або компетенції позивача-фізичної особи, а за обставинами цієї справи помилка допущена саме з боку Семенівської районної державної адміністрації щодо зазначення номерів земельних ділянок у її розпорядженні та видачу копій розпорядження від однієї тієї ж дати з одним і тим самим номером, але щодо різних земельних ділянок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку, що належала останній згідно з державним актом серії І-ПЛ № 036676 від 20.06.2001 без зазначення кадастрового номера земельної ділянки.

Оскільки спадщина відкрилась у 2002 році, тому до спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, у редакції від 30.10.1999 року.

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 145/797/15-ц.

Місцевий суд невірно застосував до спірних правовідносин норму матеріального права, а саме ст. 1261 ЦК України, зазначивши, що позивач ОСОБА_2 , як племінниця померлої тітки, ОСОБА_4 , віднесена законом до п`ятої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 530 ЦК УРСР 1963 року друга черга спадкоємців за законом при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Тобто, позивачка, як племінниця спадкодавця у даній справі, не належить до кола спадкоємців за законом відповідно норм кодексу УРСР 1963 року.

В цій частині доводи апеляційної скарги є обгрунтованими і колегія суддів погоджується з ними

Щодо строку позовної давності.

Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, а за позовами державних організацій, колгоспів та інших кооперативних та інших громадських організацій одна до одної в один рік (стаття 71 ЦК УРСР 1963 року).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У частині першій статті 261 ЦК України передбачено, що початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, пред`явлених позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом 28.09.2023.

Місцевий суд, зазначаючи, що строк позовної давності позивачкою не пропущений, вважав, що він підлягає обрахуванню з дня винесення нотаріусом про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а саме з 11.04.2023 (т. 1 а.с. 52, 53) та докази більш раннього інформування позивачки про порушення її прав на земельну ділянку матеріали справи не містять.

Разом із тим, серед додатків до позовної заяви до позовної заяви долучений Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № HB-019 від 21.06.2019, сформований на заяву (запит) ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що станом на 21.06.2019 власником спірної земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:0829 є ОСОБА_3 (дід ОСОБА_1 , від якого останній успадкував спірну земельну ділянку).

Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що строк позовної давності у даній справі має відраховуватись з моменту отримання ОСОБА_2 офіційних відомостей з державного реєстру згідно із даних вказаного витягу, тобто з 2019 року, адже з цього часу вона могла довідатись про порушення свого права на вказану земельну ділянку, а саме про особу, що його порушила та про правові підстави переходу права власності (розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області № 515 від 17.10.2008, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 490219 від 17.10.2012, що оскаржуються у справі).

Місцевий суд не надав належної оцінки даному доказу та дійшов помилкового висновку, що строк позовної давності позивачкою не пропущений.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в цій частині.

Але враховуючи, що позивач на час відкриття спадщини не належала до кола спадкоємців, відповідно до норм ЦК УРСР 1963 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову, немає необхідності у застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду необхідно скасувати, у задоволенні позову - відмовити за безпідставністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з позивача на користь скаржника, ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подачу апеляційної скарги у сумі 7 636,62 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, статтями 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лобова Миколи Олександровича - задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2024 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Семенівської селищної ради, Кременчуцької районної державної (військової) адміністрації Полтавської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 7 636,62 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль