Справа № 405/910/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Майборода Катерина Віталіївна, ОСОБА_2 (стягувач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Я.Р., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Подільського ВДВС Південного МУМЮ (м. Одеса) Майбороди К.В., в якій просить: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 72646237 щодо включення в розрахунок заборгованості по аліментам від 23.11.2023 року суми коштів від продажу транспортного засобу та 2) зобов`язати здійснити новий розрахунок без врахування даних коштів. В обґрунтування скарги заявник вказав, що на виконанні у відділі ДВС перебувають виконавче провадження № 72646237 з примусового виконання судового наказу в справі № 405/3052/23, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. 27.09.2023 року стягувач подала державному виконавцю клопотання, в якому просила здійснити перерахунок розміру аліментів, що стягуються з боржника, з урахуванням отриманого ним доходу від продажу автомобіля Geely Emgrand X7, 2013 року випуску. В подальшому, 21.11.2023 року державний виконавець провела перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у період з 02.05.2023 року по 01.11.2023 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості становила 42705,35 грн. з урахуванням доходу, одержаного боржником від відчуження вказаного автомобіля. При цьому, дохід, отриманий особою від продажу (обміну) одного з об`єктів рухомого майна не підлягає оподаткуванню. Вважає, що отримані боржником грошові кошти від продажу майна не є фактичним заробітком платника аліментів, а є грошовим еквівалентом майна, що належало йому до продажу, що також вказано у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 року в справі № 758/10761/13-ц, а тому дані дії державного виконавця є неправомірними.

Ухвалою суду від 01.03.2024 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 та призначено її судовий розгляд, витребувано у Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 72646237.

12.03.2024 року представник Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) подала до суду відзив на скаргу, в якому вказала, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 72646237 з примусового виконання судового наказу у справі № 405/3052/23, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. 27.09.2023 року стягувач подала державному виконавцю клопотання, в якому просила здійснити перерахунок розміру аліментів, що стягуються з боржника, з урахуванням отриманого ним доходу від продажу автомобіля Geely Emgrand X7, 2013 року випуску, який, як в подальшому з`ясувала державний виконавець, становив 80000 грн. 21.11.2023 року державний виконавець провела перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у період з 02.05.2023 року по 01.11.2023 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості становила 42705,35 грн. з урахуванням доходу, одержаного боржником від відчуження вказаного автомобіля. Вважає, що державний виконавець не порушила права і свободи боржника, а тому просить відмовити у задоволенні скарги.

15.05.2024 року стягувач подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що скаржник пропустив строк оскарження дій державного виконавця. Посилання скаржника на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 року в справі № 758/10761/13-ц, є помилковим, оскільки у даній постанові Верховний Суду надавав оцінку спірним правовідносинам, пов`язаним із відчуженням нерухомого майна, в той час, як у даній справі правовідносини, пов`язані з відчуженням рухомого майна. При цьому, державний виконавець повинен включати до розрахунку заборгованості дохід від реалізації боржником транспортного засобу, про що зазначено в ухвалі Верховного Суду від 16.10.2020 року в справі № 703/2573/17 та постанові Верховного Суду від 25.04.2024 року в справі № 752/22967/20.

Представник скаржника адвокат Деревянко Я.Р. 04.03.2025 року подала до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримала та просить розгляд справи провести без її участі.

Представник Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) 04.03.2025 року подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без її участі.

Стягувач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані учасниками справи докази та матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) з 30.08.2023 року перебуває виконавче провадження № 72646237 з примусового виконання судового наказу у справі № 405/3052/23, виданого 01.08.2023 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) починаючи з 05.05.2023 року по 15.03.2040 року (а.с. 5).

03.10.2023 року стягувач подала державному виконавцю Майбороді К.В. клопотання, в якому просила здійснити перерахунок розміру аліментів, що стягуються з боржника, з урахуванням отриманого ним доходу від продажу автомобіля Geely Emgrand X7, 2013 року випуску (а.с. 72-73).

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області від 27.10.2023 року № 31/11-3198 на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль ВАЗ 21104, 2005 р.в., дата реєстрації 10.10.2014 року. Також легковий автомобіль Geely Emgrand X7, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , був зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 у період з 11.03.2021 року по 25.05.2023 року (а.с. 18).

23.11.2023 року державний виконавець Майборода К.В. склала розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні № № 72646237, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.11.2023 року склала 20678,24 грн. При цьому, за травень 2023 року розмір місячного доходу боржника склав 85330 грн., а у період з червня 2023 року по жовтень 2023 року по 5330-5576 грн. (а.с. 3).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби також регламентований статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої цієї статті, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Листом Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса) від 20.12.2023 року, який отриманий представником боржника 01.02.2024 року, у задоволенні клопотання представника боржника від 07.12.2023 року про перерахунок розміру заборгованості фактично відмовлено (а.с. 20).

При цьому, докази надсилання скаржнику як стороні виконавчого провадження даної відповіді державного виконавця, а також оскаржуваного розрахунку у матеріалах справи відсутні.

Відтак, враховуючи спеціальну норму ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено строк для звернення зі скаргою, а також те, що скаржник дізнався про порушення її права або свободи лише 01.02.2024 року, а до суду зі скаргою він звернувся 12.02.2024 року, суд вважає, що скаржник не пропустив строк для звернення зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині першій статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

У пункті 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146, перелік яких є вичерпним. Так, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку).

Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включається зокрема і дохід від операцій з майном, розмір якого визначається відповідно до статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого п. 173.1 ст. 173 ПК України дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується. Водночас, згідно п. 173.2 статті 173 ПК України як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.

Таким чином, положення пункту 173.2 статті 173 ПК України містить виключення із загального правила, визначеного підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо визначення будь-якого доходу отриманого резидентами або нерезидентам від будь-яких видів діяльності на території України, зокрема, доходу, отриманого від продажу рухомого та нерухомого майна, який підлягає оподаткуванню.

Отже, доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні. Лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів. Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Відтак, виручення боржником грошових коштів від продажу рухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене рухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2021 року в справі № 758/10761/13-ц.

У даній справі, державний виконавець розцінив як дохід платника аліментів ОСОБА_1 кошти, отримані ним від продажу транспортного засобу.

Проте, суд не погоджується з такими висновками державного виконавця та вважає, що кошти, отримані платником аліментів від продажу майна не є доходом, з якого можуть бути відраховані аліменти в розумінні законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, суд не бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від від 16.10.2020 року в справі № 703/2573/17.

При цьому, суд не бере до уваги правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 25.04.2024 року в справі № 752/22967/20, оскільки дана постанова не містить правових висновків щодо включення в розрахунок заборгованості по аліментам суми коштів від продажу майна. Більш того, Верховний Суд зробив у цій постанові висновок про відсутність правових підстав для задоволенні позовних вимог боржника про зменшення розміру заборгованості за аліментами з підстав включення державним виконавцем до його доходу за суми, отриманої від продажу рухомого майна.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державний виконавець Майборода К.В. в порушення обов`язку, встановленого ст.ст. 18, 70 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно включила в розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам суми коштів від продажу рухомого майна, а тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 258-260, 448-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Майборода Катерина Віталіївна, ОСОБА_2 (стягувач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Майбороди Катерини Віталіївни щодо включення в розрахунок заборгованості по аліментам від 23.11.2023 року у виконавчому провадженні № 72646237 суми коштів від продажу транспортного засобу Geely Emgrand X7, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Зобов`язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити новий розрахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 72646237 без врахування суми коштів від продажу транспортного засобу Geely Emgrand X7, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний