Справа № 502/746/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), а саме 1/2 частина як власнику і 1/4 частина згідно спадкування після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої позивачка також прийняла спадщину, а саме 1/4 частину вказаного будинку, проте а ні вона, а ні батько не оформили спадкових прав. Позивачка спадщину після смерті батьків прийняла, оскільки на момент їх смерті проживала разом з ними, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідач спадщину не приймав.

Просить суд встановити факт належності спадщини в розмірі 1/4 частини їй та батькові після смерті матері та дружини та визнати за позивачкою право власності на вказаний будинок в порядку спадкування після смерті батьків.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.01.2003 року, свідоцтвами про народження та випискою з погосподарської книги щодо місця проживання.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), яка належала їй як власнику відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.1983.

Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку згідно вищевказаного правовстановлюючого документу належала ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 належне їй майно прийняли в рівних частках її чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 , які були зареєстровані і проживали разом зі спадкодавцем, що підтверджується випискою з погосподарської книги щодо місця проживання однак належним чином право власності на відповідні частки житлового будинку не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.01.2018 року, свідоцтвами про народження та випискою з погосподарської книги щодо місця проживання.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складалося з 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час АДРЕСА_1 ), а саме 1/2 частина як власнику і 1/4 частина згідно спадкування після смерті дружини ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 належні йому 3/4 частин вказаного житлового будинку успадкувала позивачка, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується випискою з погосподарської книги щодо місця проживання. Спадкоємець першої черги син померлих і відповідно мій рідний брат ОСОБА_2 спадщину не приймав, оскільки фактично проживав і проживає в АДРЕСА_2 .

Після смерті батьків позивачки спадкові справі не заводилися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , житловий будинок складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 32,4 кв. метра, житлова площа 22,8 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В сарай, літ. Д - вбиральня, №1-6- надвірні споруди (копія додається).

Відповідачем спадщина після смерті батьків не приймалася та надана заява про визнання позовних вимог позивачки.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті батьків прийняла, вищенаведене спадкове майно дійсно належало на праві власності спадкодавцям, є спадкоємицею першої черги за законом.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Позивач у позові також просив встановити факт належності спадщини їй та батькові після смерті матері.

Фактом прийняття спадщини є обставини, які підлягають встановленню в судовому рішенні в описовій його частині, які підтверджуються достатніми та допустимими доказами. Такими є звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою (ст. 1269 ЦК України) та постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 вказаної постановив визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

У цій справі встановлено, що позивачка та її батько спадщину, яка складалася з належної спадкодавцю половини житлового будинку, після смерті матері та дружини прийняли по 1/2 частині кожний,оскільки на час її смерті проживали зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується випискою з погосподарської книги.

Отже звернення з вимогою про встановлення факту належності спадщини є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 32,4 кв. метра, житлова площа 22,8 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В сарай, літ. Д - вбиральня, №1-6- надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков