справа № 462/3117/25
УХВАЛА

07 травня 2025 року cуддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

встановив:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Залізничного районного суду м. Львоваіз заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Євпаторії та ОСОБА_3 , нарродженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Євпаторії, мати ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати, у тому числі, і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Частиною четвертою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересованими особами і підлягають виклику в судове засідання, залежно від мети встановлення фактів.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Як встановлено судом, заявником не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Відповідно до п. 8, 10 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Окрім того, частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно із ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Зважаючи, на те, що в матеріалах доданих до заяви надані копії документів та не зазначено, де знаходяться оригінали вказаних документів, а справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території розглядаються невідкладно, суддя дійшла висновку про необхідність надання заявницею суду оригіналів документів доданих до заяви для їх дослідження під час розгляду справи по суті.

Також, згідно із ч.1 ст.177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим, оскільки заявницею не визначено коло заінтересованих осіб, тому відповідно не долучено доказу надсилання заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Крім того, до матеріалів заяви долучено копію «СВИДЕТЕЛЬСТВО О РОЖДЕНИИ», яка складена іноземною мовою.

Положеннями ч. 1 ст. 9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах проводиться державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження № 11-56заі20, справа № 826/7329/17, провадження № 11-28заі21).

У випадку, коли документ складений іноземною мовою, до суду подається переклад документа на державну мову України.

Засвідчення вірності перекладу документів з однієї мови на іншу здійснюється нотаріально, у порядку, передбаченому ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, заявницею не долучено переклад зазначеного документу на державну мову України.

Крім того, заявниця просить встановити факт народження ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Євпаторії та ОСОБА_3 , нарродженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Євпаторії, а долучає до матеріалів справи свідоцтва про народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявниці строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.175, 185, 259-261, 294 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує п`яти днів з дня вручення їй ухвали, усунути недоліки заяви.

Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Копію ухвали надіслати заявниці для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.Д. Іванюк