Справа № 724/794/25
Провадження № 2/724/315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04 квітня 2024 року о 07 годині 40 хвилин в с. Дубина Стрійського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп 651км+500м, з вини водія, ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «КІА Соренто» р.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Централізованій базі даних МТСБУ.

Вина відповідача підтверджується постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2024 року, яка набрала законної сили. Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Вольво», р.н.з. НОМЕР_2 , що належить Військовій частині НОМЕР_3 , НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України під керуванням водія ОСОБА_2 та який був забезпечений полісом ТДВ «СК «Гардіан», що діяв на момент ДТП.

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. У зв`язку з чим, позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 1570 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка додається.

Згідно Звіту, складеного спеціалістом ФОП ОСОБА_3 розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (Сврз) та з ПДВ на запчастини і склав 753407 грн. 00 коп., що дорівнює його ринковій вартості. При цьому ліміт відповідальності МТСБУ становить 160000 грн. 00 коп. У квітні 2024 року потерпіла сторона звернулася з заявою та повідомленням про ДТП.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 12 серпня 2024 року перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка додається (160000,00+1570=161570 грн. 00 коп.). Таким чином розмір збитків пов`язаних з виплатою страхового відшкодування склав 161570 гривень 00 копійок.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь кошти у розмірі понесених витрат в сумі 160000 гривень, витрати за послуги експерта в розмірі 1570,00 гривень та сплачений судовий збір.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без викликоу учасників справи у судове засідання.

01.04.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кусмарцева М.О., який із заявленими позовними вимогами не погоджується і вважає їх безпідставними. Посилається на те, що з 06.03.2022 року ОСОБА_1 призваний до лав ЗСУ згідно мобілізаційного розпорядження і на момент ДТП проходить службу у в/ч НОМЕР_5 на посаді командира відділення. Згідно посвідчення НОМЕР_6 , виданого 18.08.2023 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_7 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Зазначає, що за положеннями п.13.1 ст.13 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У даному випадку виключні підстави перелічені в п.38.2 Закону для заявлення регресного позову МТСБУ до особи, визначеної у п.13.1 Закону відсутні, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Сторони в судове засідання не викликалися, жодних заяв чи клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2024 року визнано винним ОСОБА_1 та призначено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у сумі 850,00 гривень. Постанова набрала законної сили 23.05.2024 року (а.с.17).

Як вбачається копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 04.04.2024 року звернувся до МТСБУ із повідомленням про настання ДТП (а.с.6-7).

Судом досліджено копії доданих документів, а саме копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобвль марки "Volvo", копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 218061323, заяву про страхове відшкодування (а.с.9-16).

Згідно звіту №А04-24 про оцінку автомобіля марки "Volvo ХС 70" від 07.05.2024 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коофіцієнту фізичного зносу складників становить 314380,16 гривень, вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля становить 753407,00 гривень (а.с.18-32).

У матеріалах справи наявний розрахунок вартості КТЗ марки "Volvo ХС 70" після ДТП та розміру регламентної виплати на загальну суму 160000,00 гривень (а.с.35).

Також до матеріалів справи було долучено копії платіжної інструкції №886747 від 08.05.2024 року про перерахування оплати послуг аваркома (експерта) на загальну суму 1570,00 гривень та копію платіжної інструкції №924743 від 12.08.2024 року про виплату страхового відшкодування на суму 160000,00 гривень (а.с.36,37).

Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду.

Відповідно дост.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, предметом даного позову є вимога про відшкодування шкоди (сплаченого страхового відшкодування). Спірні правовідносини сторін урегульовано, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон 1961-VI), власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, відшкодована не була.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п.п. " а " п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем і на момент ДТП проходив службу у в/ч НОМЕР_5 та 04.04.2024 року керував транспортним засобом марки "Кіа Sorento" н.з. НОМЕР_1 , однак жодних доказів, на підставі яких умов відповідач керував даним транспортом матеріали справи не містять.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 5 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

При цьому, положеннями Закону 1961-VI закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Матеріали справи не місять доказів, що вказаний транспортний засіб, за кермом якого відповідач, вчинив ДТП належить військовій частині, в якій він служить, тому ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі, який повинен нести відповідальність за вчинене ним діяння.

Відповідно до частин 1, 4 статті 21 вказаного Закону з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом..

Проте, як установлено судом,цивільно-правова відповідальність відповідача станом на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається на положення п.13.1 ст.13 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме те, що учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

На спростування вказаних доводів суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону 1961-VI учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 по справі № 1-6/2014 вбачається, що положення п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961) необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Конституційний Суд України зазначив, що особа, якій заподіяно шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування. У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено особливості його застосування у випадках заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортних пригод, винуватцями яких є окремі категорії громадян, та обов`язкові умови, за наявності яких певні категорії фізичних осіб вважаються такими, чия цивільно-правова відповідальність застрахована. Так, для учасників бойових дій та інвалідів війни, що визначені законом, інвалідів I групи умовою їхнього страхування є особисте керування належними їм транспортними засобами.

Таким чином Закон звільняє від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності учасників бойових дій, які особисто керують належним їм транспортними засобами.

Такою законодавчо встановленою пільгою для учасника бойових дій, є покладення на МТСБУ обов`язку відшкодувати збитки від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасник бойових дій за умови, що він керував належним саме йому автомобілем.

Керування учасником бойових дій автомобілем, що належить іншій особі, не звільняє власника транспортного засобу від обов`язку застрахувати цивільно-правову відповідальність.

Матеріали справи не містять доказів, що автомобіль, яким керував відповідач, належить відповідачу ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій, що є обов`язковою умовою для звільнення його від відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові №953/24417/21 від 24.07.2024 року.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частині 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач як учасник бойових дій звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відшкодування завданих ним збитків здійснюється МТСБУ, не узгоджуються з нормами чинного законодавства, оскільки керування учасником бойових дій автомобілем, що належить іншій особі, не звільняє власника транспортного засобу від обов`язку застрахувати цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 161570,00 грн. в межах заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 23, 1176 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 137, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місця знаходження м. Київ, бульвар Русанівський б-р,8, ) кошти у розмірі понесених витрат у сумі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, 00 копійок, витрати за послуги експерта в розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса місця знаходження м. Київ, бульвар Русанівський б-р,8, ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисяча чотириста двадцять дві) гривні, 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місця знаходження м. Київ, бульвар Русанівський б-р,8, .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Повне рішення складено 08 травня 2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК