ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/706/25 Справа № 210/2861/24 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/2861/24 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року,

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач являється сином ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_4, помер у віці 51 року .

Згідно довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з виявленим у нього 26.04.2018 року професійним захворюванням, в тому числі, «хронічне обструктивне захворювання легень І стадії, група «А», ЛН першого ступеня».

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.05.2018 року встановлено, що вказане професійне захворювання виявлене у ОСОБА_2 , виникло внаслідок дії на його організм шкідливих виробничих факторів під час виконання трудових обов`язків в період з 13 квітня 1992 року по 01 березня 1993 року на посадах підземного гірничого робітника, машиніста бурової установки в рудоуправлінні ім. Кірова ДВО «Південруда», правонаступником якого являється відповідач.

Відповідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 050418 від 26.07.2018 року ОСОБА_2 встановлено вперше 50% втрати професійної працездатності внаслідок хронічних професійних захворювань, в тому числі внаслідок «хронічного обструктивного захворювання легень» -10%.

Згідно з довідкою МСЕК про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №054522 від 09.04.2019 року ОСОБА_2 повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65 %, з яких 25% - за хронічним захворюванням легень.

Смерть батька позивача настала внаслідок виявленого у нього професійного захворювання, причиною виникнення якого став вплив на його організм шкідливих факторів виробничого середовища (в концентраціях рівень, яких перевищував гранично-допустимі), який мав місце під час виконання потерпілим трудових обов`язків на підприємстві відповідача.

Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю батька, останній назавжди позбавлений можливості отримувати допомогу рідного батька, позивач не зможе бачити батька на своєму весіллі, діти позивача не знатимуть свого діда, зв`язок між рідними людьми розірвано на завжди, його відновлення неможливе. Увагу на неосяжний рівень даної втрати слід звернути не лише з урахуванням загальнолюдської природи, а й з огляду на міцні соціальні зв`язки, які існували між потерпілим та ним, оскільки ОСОБА_2 був відповідальним батьком, весь свій вільний час приділяв родині.

Зі спливом часу, розуміння невідворотності та суттєвості втрати буде лише зростати, негативно впливаючи на сприйняття позивачем навколишнього світу, переповнюючи його життя негативними емоціями та переживаннями. Перелічені незворотні негативні явища викликають переживання та негативні емоції, призвели до зміни звичного способу життя Позивача, стали причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на свою користь суму моральної шкоди у розмірі 105 980 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої смертю батька, внаслідок професійного захворювання в розмірі 105 980 гривень без урахування утримання податків, зборів, інших платежів. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судові витрати в розмірі 1 211,20 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що доводи позивача, які складають зміст позовних вимог не підтверджені належними та допустимими доказами, позивачем не зазначено в чому саме прявляються душевні страждання, їх глибина та тривалість та як це відобразилось на його повсякденному житті.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачем не було надано докази в обґрунтування своїх доводів, з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань, а також не вмотивовано та не обґрунтовано висновок щодо розміру морального відшкодування.

Разом з тим зазначає, що обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи, матеріали ж справи не містять доказів вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу. Розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості та критеріям ст. 23 ЦК України, оскільки, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань.

Акцентує увагу на тому, що правовідносини між позивачем та скаржником ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже, до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гузєв І.Г., зазначає, що позиція відповідача, викладена в апеляційній скарзі, не відповідає обставинам справи та положенням діючого законодавства, а тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть (а.с. 10).

В період з 13 квітня 1992 року по 01 березня 1993 року ОСОБА_2 працював на посадах підземного гірничого робітника, машиніста бурової установки в рудоуправлінні ім.Кірова ДВО «Південруда», правонаступником якого являється відповідач. (а.с.16).

Суд не бере до уваги доводи, зазначені у відзиві, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є правонаступником «Шахта №1 ім. Артема Рудоуправління імені Кірова» на якому працював позивач, оскільки вже неодноразово Верховним Судом (справа 210/1982/20, 210/5663/20) встановлено факт правонаступництва ПАТ «АМКР» шахти ім.. Кірова та шахти ім. Артема ДП «Рудоуправління ім. Кірова».

Відповідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 050418 від 26.07.2018 року ОСОБА_2 встановлено вперше 50% втрати професійної працездатності внаслідок хронічних професійних захворювань, в тому числі внаслідок «хронічного обструктивного захворювання легень» -10%. (а.с. 12).

Згідно з довідкою МСЕК про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 054522 від 09.04.2019 року ОСОБА_2 повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65 %, з яких 25% - за хронічним захворюванням легень. (а.с.13).

Відповідно до довідки №0000330 про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з виявленим у нього 26.07.2018 року професійним захворюванням. ( а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з характеру і тривалості моральних страждань позивача, у зв`язку зі смертю рідної людини, істотності вимушених змін в його життєвих стосунках, який назавжди втратив турботу та підтримку близької людини, наслідків, що наступили, та їх невідворотності, вважаючи справедливою компенсацією буде стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 105 980 гривень на користь позивача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходить з наступного.

Так, відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки, смерть батька позивача знаходиться у причинному зв`язку з набутим на виробництві професійним захворюванням, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування до спірних правовідносин сторін положень статей 23, 1167, 1168 ЦК України, зокрема, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди сину померлого, оскільки, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання, син померлого переносить моральні страждання, змінився ритм його життя, зі смертю батька він переніс та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратив близьку людину та залишивсь без його турботи, смерть батька спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки він втратив батька, який був для позивача дуже близькою людиною і опорою у житті.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду і вона має право на її відшкодування.

На переконання апеляційного суду у зв`язку зі смертю батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 від професійного захворювання, позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану з втратою рідної людини, який залишивсь без батька, тому, душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть батька призвела до того, що позивач зазнав сильного нервового потрясіння, адже, він втратив близьку для нього людину, яку дуже любив та який був для нього опорою у житті.

Враховуючи вищевикладене, та наявність доказів, що смерть батька позивача знаходиться у причинному зв`язку з професійним захворюванням, отриманим також і внаслідок роботи батька позивача на підприємстві відповідача, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що, враховуючи ступінь фізичних та моральних страждань сина померлого, незворотність втрати, істотність вимушених змін у його житті, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 105 980 гривень буде справедливою сатисфакцією для позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача, з урахуванням наведених в цій постанові апеляційного суду підстав та обґрунтувань, зведені до незгоди з висновком суду першої інстанції без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зроблений судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами чи невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що постановлене в справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів апеляційного суду не вбачає, оскільки, її доводи фактично зводяться до переоцінки доказів і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 07 травня 2025 року.

Головуючий суддя: О.І.Корчиста