Справа №491/770/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

за участю сторін у справі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Юраш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на її майно, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповітом від 29 липня 2010 року ОСОБА_2 заповіла вищезазначений житловий будинок позивачу. Позивач зазначає, що як спадкоємець за заповітом, вона звернулася до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного оформлення спадщини, однак їй було відмовлено з причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутись до суду. Позивач вказує, що дійсно нею пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, однак з поважної причини, оскільки померла ОСОБА_2 була її сусідкою та доброю знайомою, проживала сама та позивач завжди допомагала її як матеріально, так і по домогосподарству. В подальшому ОСОБА_2 знаходилася на повному державному забезпеченні у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання у КУ «Центр надання соціальних послуг Ананьївської міської ради» з 01 серпня 2009 року по 28 березня 2014 року, яке знаходиться в с. Байтали Подільського району Одеської області. Під час її знаходження у вказаному закладі позивач постійно її навідувала та приглядала за її господарством. Те, що вона відповідним заповітом залишить позивачу будь-яке майно, позивач не могла знати. Про наявність заповіту вона дізналася лише на початку 2024 року, оскільки і до тепер підтримувала будинок ОСОБА_2 та приналежну територію у належному стані, тому намагалася якимось чином відновити документи на будинок. В порядку збирання документів позивач звернулася до старости Байтальського старостинського округу щодо надання довідок про проживання померлої на території Байтальської сільської ради, після чого вона дізналася про наявність заповіту. Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією РФ, що є ще однією з непереборних обставин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. У зв`язку з наведеним позивач звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.

В подальшому, 02 грудня 2024 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона на протязі довгого часу доглядала за ОСОБА_2 та її будинком. Родичів у ОСОБА_2 не було. Один син вчинив самогубство, іншого давно немає, люди казали, що і його вже не має в живих. Коли стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, то її забрали до в с. Байтали Подільського району Одеської області у КУ «Центр надання соціальних послуг Ананьївської міської ради». Позивач додала, що коли ОСОБА_2 ще перебувала за місцем мешкання, вона їй допомагала, носила їй їжу, прибирала, доглядала за городом. У них були хороші стосунки. ОСОБА_2 було тяжко розмовляти. ОСОБА_2 нічого не казала їй про заповіт. ОСОБА_2 померла у 2014 році, поховали її у с. Байтали Подільського району Одеської області, однак позивач про це не знала, а тому не була на похоронах. Вона продовжувала доглядати за будинком та городом ОСОБА_2 до теперішнього часу. Вона вирішила дізнатись, чи є якісь документи на вказаний будинок, для чого звернулась до старости села, де їй повідомили, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт на її користь.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала пояснення позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без участі відповідача Ананьївської міської ради. Розгляд даної справи залишають на розсуд суду та просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві, відомі та зрозумілі. Інших заява, клопотань, відводів не мають (а.с.35-36).

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи клопотання представника відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача та за участю позивача та її представника.

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3 , клопотання про допит якої було заявлено представником позивача та задоволено судом.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача, вони не є родичами. З приводу обставин справи може пояснити, що позивач бажає оформити будинок, який залишився після смерті бабусі, за якою позивач доглядала. Свідок зазначила, що переїхала жити по сусідству з позивачем у 2005 році і з того часу бачила як позивач доглядає за бабусею. Свідок зазначила, що їй взагалі нічого не відомо про родичів бабусі, вона не знає її ім`я, їй було більше вісімдесяти років, вона була особою похилого віку. Позивач доглядала за бабусею та за будинком, городом. Спочатку з бабусею проживала позивач. Позивач доглядала за бабусею 5-6 років, а потім вона не бачила і не знала, куди поділась бабуся.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що другий свідок по справі не зміг з`явитись в судове засіданні, однак, враховуючи, що він такий самий сусід, то свідчення будуть подібні, а тому не доречно проводити його допит.

Заслухавши думку сторін судом на місці було постановлено про знаття з допиту свідка, який не з`явився до суду.

Суд, заслухавши позивача та її представника, допитавши свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 14 грудня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.6-7).

Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить суд визначити їй додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 04 травня 2024 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11).

Відповідно до копії заповіту від 29 липня 2010 року, посвідченого секретарем виконкому Байтальської сільської ради Ананьївського району Одеської області, Кравченко М.А. свій житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.9), та вказаний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №49700029, номер у реєстрі нотаріальних дій №57, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №24351676 від 30 липня 2010 року (а.с.57), та на майно померлої ОСОБА_2 у Ананьївській державній нотаріальній конторі Одеської області 20 березня 2024 року заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №72176862, за номером у нотаріуса №118/2024, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №76288818 від 20 березня 2024 року (а.с.10).

З листа державного нотаріуса Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області №383/02-14 від 20 березня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.12).

В матеріалах справи міститься копія картки реєстрації особи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась в м. Ананьїв Одеської області та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Була зареєстрована в с. Ананьїв 2 Дільниця (а.с.13).

Відповідно до копії довідки Ананьївської міської ради №431 від 14 березня 2024 року ОСОБА_2 відповідно до картки реєстрації особи за період з 15 листопада 2002 року по 15 травня 2014 року була зареєстрована в с. Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити всіх осіб, які були зареєстровані разом з померлою ОСОБА_2 на день її смерті, не є можливим у зв`язку з відсутністю на дату її смерті в будинковій книзі Ананьївської Другою сільської ради інформації щодо назв вулиць с. Ананьїв Другий та нумерації житлових будинків. Відповідно до виписки від 13 березня 2014 року №144 особового рахунку № НОМЕР_3 з погосподарської книги Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області №3-2 дільниця за період 2011-2015 років головою домогосподарства зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де кількість членів домогосподарства становить одна особа, а саме ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до копії виписки від 13 березня 2014 року №144 особового рахунку № НОМЕР_3 з погосподарської книги Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області №3-2 дільниця за період 2011-2015 років головою домогосподарства зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Відповідно до листа КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» №82 від 26 березня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилась на повному державному забезпеченні у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання КУ «Центра надання соціальних послуг Ананьївської міської ради» з 01 серпня 2009 року по 28 березня 2014 року, яка знаходиться в с. Байтали Подільського району Одеської області (а.с.17).

Згідно листа Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №889/24.22-19 від 31 липня 2024 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про народження, в яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана матір`ю дітей, та актових записів про шлюб, в яких ОСОБА_2 вказана нареченою (а.с.18).

На виконання ухвали суду від 11 жовтня 2024 року від Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №118/2024 на майно ОСОБА_2 , з якої вбачається, що позивач заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , подала 20 березня 2024 року, інших спадкоємців, якій прийняли спадщину, немає (а.с.39-58).

Зі змісту ч.1 ст.1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Приписами ч.1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В даній справі спадкування здійснюється за заповітом.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причини, оскільки їй достеменно не було відомо про наявність заповіту, а після того як їй стало відомо про наявність заповіту на її ім`я, вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини.

Для прийняття спадщини згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України, відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складній умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також відповідно до п.77 Постанови Великої Палати Верховного суду України від 26 червня 2024 року необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

Водночас у відповідності до п.78 зазначеної постанови коли ж особа усвідомлює чи повинна усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування,і не вчиняє активних дій, спрямованих на прийняття спадщини (засвідчення своєї згоди на вступ у всі правовідносини спадкодавця) виходячи з обставин, які не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, то її необізнаність про наявність заповіту не може розглядатися як підстава для визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася 20 березня 2024 року із заявою до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину з заповітом.

З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів судом під час розгляду справи, встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті заповідача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними, оскільки позивач не входила до складу членів сім`ї заповідача, не перебувала у родинних відносинах з заповідачем, а тому не будучи спадкоємцем першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, не повинна була вчиняти певні дії для вступу у спадщину. Таким чином позивач не могла і не повинна була знати про наявність заповіту на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначила причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій та мешканці за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14 грудня 2005 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2025 року.

Суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.