Справа № 147/270/25
Провадження № 2-о/147/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Конякін М.С., звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 з 2014 року як дружина та чоловік. Шлюб з останнім не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. ОСОБА_2 до 08.07.2005 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , однак відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області його було розірвано. В той же час, ОСОБА_1 , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, з 2014 року проживала з ОСОБА_2 однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки колишній чоловік ОСОБА_1 не погоджувався на розлучення та погрожував їй поділом майна. Однак, 17.12.2024 даний шлюб було розірвано.

У заяві вказано, що заявниця зі своїм цивільним чоловіком проживали в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов?язки подружжя.

У зв?язку зі збройною агресією росії проти України ОСОБА_2 був мобілізований на військову службу. 20 січня 2025 року ОСОБА_1 було повідомлено, що ОСОБА_2 зник безвісти під час виконання бойового завдання. Маючи намір реалізувати свої права на отримання достовірних відомостей про перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставин її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме) та права на соціальних захист, ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте їй було повідомлено в усній формі, що вона не має права на отримання даних відомостей, оскільки не являється офіційною дружиною ОСОБА_2 .

Таким чином, для реалізації прав близьких родичів та членів сім?ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що гарантуються Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», заявниці необхідно встановити факт її проживання з ОСОБА_2 однією сім?єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.02.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання по справі. Задоволено клопотання про виклик свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

01.04.2025 від заінтересованої особи через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що щоб встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні цьому прийняттю. Тобто, при встановленні факту наявності в осіб спільного побуту, доцільно враховувати ознаки, визначені у господарстві. Тобто, вони мають спільно проживати, забезпечувати себе усім необхідним, вести спільне господарство, повністю чи частково об`єднуватися та витрачати кошти, мати певні особисті майнові та немайнові права. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання (а.с.137, 138)

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника. Заяву підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні 26.03.2025 представник заявника зазначив, що чоловік ОСОБА_1 був мобілізований і на сьогодні ОСОБА_2 рахується в статусі безвісти зниклого, тому для реалізації прав близьких родичів та членів сімей осіб зниклих безвісти, необхідно встановити даний факт. Додатково повідомив, що разом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з 2014 року.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Положенням ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 5 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 та ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ аналогічної категорії зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 СК України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Козятин Вінницької області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 його батьками записано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.30).

З копії свідоцтва про смерть, які долучено представником заявника, вбачається, що ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.124, 125).

08.07.2005 ОСОБА_2 розірвав шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

З довідки №2 від 02.01.2025, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 , 1974 р.н. проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із співмешканкою ОСОБА_13 , 1973 р.н. однією сім`єю з 2014 року (а.с.11)

Аналогічна за змістом довідка під №6 від 02.01.2025 видана ОСОБА_13 про те, що вона проживає однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2014 року (а.с.12).

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_1 ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 до 17.12.2024, що підтверджується копіює свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . Після державної реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_1 (а.с.8).

З довідки №1 від 02.01.2025, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_2 , 1974 р.н. був призваний на військову службу з 12.11.2024 згідно Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 зі змінами від 28.10.2024 №741/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» (а.с.9).

Згідно зі сповіщенням №282 від 20.01.2025, яке надійшло ОСОБА_1 , її цивільний чоловік, гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_7 ВЧ НОМЕР_5 , сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 06.01.2025 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Камишовка Курської області рф (а.с.10).

Тобто, вищезазначене сповіщення було адресоване заявнику, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові в інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом міністрів України.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що встановлення даного факту їй необхідно для реалізації прав близьких родичів та членів сім?ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що гарантуються Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», оскільки, звернувшись до ІНФОРМАЦІЯ_2 їй відмовили у наданні інших відомостей, так як заявниця не являється офіційною дружиною ОСОБА_2 .

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Варто зазначити, що тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Вказаний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 також підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 21.01.2025 (а.с.13,15).

Окрім того, за клопотанням представника заявника 26.03.2025 були допитані свідки, які повідомили наступне.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що знайома із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Це була зразкова сім`я, мали дружні стосунки. ОСОБА_2 їй часто допомагав, так як чоловік свідка був на війні. У них було все спільне. Ходили одне до одного в гості. Колишній чоловік ОСОБА_1 , хоча і мав іншу сім`ю, але не давав їй розлучення, тому вони не могли одружитися. Вона часто їздили відпочивати разом, купили скутер, телевізор, тримали ВРХ. Додатково повідомила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 приїхали жити в Тростянчик у 2014 році. Купили будинок і там проживали. Ще з ними проживав син ОСОБА_1 . Зараз він повнолітній.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що є невісткою заявниці. Після одруження, тобто у 2019 році приїхали жити до свекрухи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в с.Тростянчик, а у 2023 році переїхали у власний будинок. У них були хороші та теплі відносини, жили як чоловік та дружина. Дядько ОСОБА_2 , був їй як батько. У ОСОБА_8 не було таких стосунків із власними батьками, як з ними. Завжди разом ходили в гості, допомагали одне одному.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_1 є його мамою. У 2014 році в сім`ї з`явився ОСОБА_2 . Жили вони з мамою добре, він її любив і ніколи не ображав. ОСОБА_2 купив мопед, разом купили будинок. Мали спільне господарство, разом працювали. Почали спільно проживати десь з 2014-2015 року. Він також з ними проживав до 2023 року. З батьком ОСОБА_9 мати розлучилася лише минулого року, так як він не давав їй розлучення, однак спільно з ним уже не жила з 2012 року та не підтримувала жодних стосунків.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що ОСОБА_1 є її мамою. З ОСОБА_2 вона проживала десь з 2015 року. Вони купили будинок с.Тростянчик і там проживали як чоловік та дружина. Часто приходили до неї в гості. Коли ОСОБА_5 працювала в дитячому садку, то ОСОБА_2 сидів з її дитиною, коли остання хворіла. Спочатку з ними жив брат, а потім купив власний будинок і з`їхав. Батько з мамою не проживали разом з 2012 року чи з 2013 року та не вели спільного господарства. На даний час вони стосунки не підтримують.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та дружина. Жили дружно, мали хороші відносини. Також спільно утримували господарство. З ними разом також проживав син ОСОБА_1 та невістка.

Також, в судому засіданні буди дослідженні докази, а саме копії документів, які належать ОСОБА_2 та перебувають у наявності у заявника, зокрема трудову книжку, свідоцтво про народження, закордонний паспорт, тощо.

Окрім того, було досліджено фотокопії спільних фото та скріншоти з листування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у застосунку «Viber».

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість досліджених доказів та фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст.12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даній справі належними й допустимими доказами підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час, не менше п`яти років, спільно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут та сімейний бюджет, вели сумісне господарство, та мали спільні права і обов`язки, притаманні подружжю.

Заявниця та ОСОБА_2 не перебували на момент встановлення факту в інших шлюбних відносинах, заінтересована особа не спростовувала тверджень заявниці про спільне проживання та не висловлювали заперечень проти задоволення заяви. Отже, в даному випадку спір про право відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Метою встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації права на отримання достовірних відомостей про перебування особи, зниклої безвісти, обставин її загибелі чи поховання, для реалізації права на оформлення пільг і соціальних виплат, отже такий факт породжує юридичні наслідки; а чинним законодавством не передбачено іншого, ніж судовий, порядку встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Враховуючи пояснення свідка, прийнявши до уваги додані документи до матеріалів справи та проаналізувавши все в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність фактичного спільного проживання заявниці разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, так як вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки.

За таких обставин заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За приписами ч.7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 4, 13, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який безвісти зник 06.01.2025, однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українка, громадянка України, жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження якого за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 08.05.2025.

Суддя О.А. Натальчук