Справа № 346/6189/24
Провадження № 2/346/483/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Третьякової І.В.,
за участю секретаря Дутчак Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
14.11.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 з 2000 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2015 році шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16.10.2020р.н. з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивач зазначає, що її матеріальний стан погіршився, а витрати на дитину виросли і на теперішній час розміру отримуваних нею аліментів недостатньо для забезпечення потреб сина. Також вказує, що ОСОБА_4 відвідує репетиторів, додатково займається вивченням англійської мови, відвідує секцію футболу. Окрім вказаних видатків для потреб сина також постійно зростають ціни на продукти та одяг, а тому у ОСОБА_1 наявна потреба в отриманні більшого розміру аліментів від батька дитини, матеріальний стан якого значно покращився, оскільки він проходить військову службу у лавах ЗСУ та отримує стабільні високі доходи. Таким чином, позивач вважає, що стан здоров`я відповідача та його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 17.01.2025р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, 06.05.2025р. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він був стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого позивач в своєму клопотанні не заперечувала.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 . Його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Витягами з реєстру Коломийської територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.08.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2015р. і до досягнення ним повноліття.

Як слідує з виконавчого листа, 16 жовтня 2020 року Коломийським міськрайонним судом було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. Даним рішенням суд ухвалив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Предметом спору в даній справі є зміна розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сторону збільшення.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, а також здоров`я дітей.

Згідно ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025р.» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Положення ст.. 12, 81 ЦПК України покладають на сторони обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, покращення матеріального стану платника аліментів може бути підставою для зміни розміру стягуваних з нього аліментів в сторону збільшення, а тому дані обставини входять до предмета доказування та повинні бути підтверджені належними доказами.

В даній справі позивач обґрунтувала свої вимоги значним покращенням матеріального стану відповідача з огляду на проходження ним військової служби у складі Збройних Сил України. В якості підтвердження даних обставин ОСОБА_1 були надані витяги з особової картки військовослужбовця з військової частини НОМЕР_2 про доходи ОСОБА_2 , з якої слідує, що за період з січня 2024 року по грудень 2024 року відповідачу було всього нараховано 700 490, 14 грн.; а за перший квартал 2025р.: за січень нараховано - 50 619, 04 грн, за лютий - 30 403, 36 грн., за березень - 20 767, 01 грн.

Відтак, з урахуванням доведеного покращення матеріального стану ОСОБА_2 , а також беручи до уваги встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віку сина сторін та неспівмірність розміру аліментів, які стягуються з відповідача, актуальним потребам дитини, суд, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», дотримуючись балансу інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , які підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 до 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до повноліття хлопця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 (двох тисяч) гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №346/3555/20 від 23.11.2020р., виданий на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2020р. щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Суддя: Третьякова І. В.