У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11942/24

№ 2-з/183/42/25

06 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Фролової В.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Алєксєєнко Р.Ю. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення компенсації в розмірі своєї частки у вартості відчуженого спільного майна та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про:

- стягнення з ОСОБА_1 на її користь 879 869 грн. компенсації за частку в спільному майні подружжя за відчужені транспортні засоби без згоди позивача-співвласника;

- стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 38 734 грн. грошової компенсації за частку ринкової вартості транспортних засобів належних подружжю на праві спільної сумісної власності;

- визнання особистої приватної власності за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя на наступні транспортні засоби:

- SDC TRAILERS LTD, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ;

- GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_2 ;

- визнання права особистої власності за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя на наступні транспортні засоби:

- LEXUS LX 470, 4664 куб см., 2004 року випуску, № шасі НОМЕР_3 ;

- FORD TRANSIT, 2496 куб см, 1997 року випуску, № кузову НОМЕР_4 ;

- SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_5 ;

- КАМАЗ 5511,10850 куб. см.,1979 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ,

№ кузова НОМЕР_7 .

Ухвалю суду від 19 березня 2025 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 387 101,55 грн. грошової компенсації за частку вартості спільного майна належного подружжю на праві спільної сумісної власності.

Також, просить в порядку поділу майна подружжя визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 наступні транспортні засоби:

- FORD TRANSIT, 2496 куб см, 1997 року випуску, № кузову НОМЕР_8 .308

- GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_2 ;

- SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_9 .315

- КАМАЗ 5511,10850 куб. см.,1979 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ,

№ кузова НОМЕР_7 .

Також, в порядку поділу майна подружжя просить визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 на наступне майно:

- SDC TRAILERS LTD, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ;

- LEXUS LX 470, 4664 куб см., 2004 року випуску, № шасі НОМЕР_10 .315

- Нерухома майно: Торговий павільйон, загальною площею 52,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду, через підсистему «Електронний суд» представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 , адвокат Алексєєнко Р.Ю., подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту, із забороною відчуження та розпорядження, без заборони користування, на наступне майно:

- SDC TRAILERS LTD, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ;

- GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_2 ;

- SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_9 .315;

- КАМАЗ 5511,10850 куб. см.,1979 року випуску, № шасі НОМЕР_6 ,

№ кузова НОМЕР_7 ;

- Торговий павільйон, загальною площею 52,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, розпорядилась рухомим майном, яке є предметом спору та здійснила відчуження транспортного засобу SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_9 .315, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.04.2025 за №8045/2025/5291714.

З огляду на зазначене, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених, на думку ОСОБА_1 , прав, що стало підставою для звернення із вказаною заявою.

До суду через підсистему «Електронний суд», 05.05.2025 надійшли заперечення представника позивача за первісним позовом, ОСОБА_3 , щодо заяви про забезпечення позову, в якій останній просив повернути заяву про забезпечення позову, з огляду на відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного застереження, як цього вимагає п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Крім того, зазначив, що враховуючи продаж 22.04.2025 ОСОБА_2 транспортних засобів SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_9 .315 та GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_11 підставі договорів купівлі-продажу іншій особі, ОСОБА_4 , який не є стороною по справі, підстави для накладання арешту на вказане рухоме майно відсутні.

Також, на думку представника позивача за зустрічним позовом, відсутні підстави для накладання арешту на нерухоме майно, торгівельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки положення ст. 65 СК України передбачають наявність згоди другого з подружжя на укладання договору відчуження нерухомого майна, який потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а отже, ОСОБА_2 не має правових підстав для укладання договору відчуження вказаного торгівельного павільйону без згоди ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову передана головуючому судді 05 травня 2025 року.

Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; підлягають забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як зазначалось вище, статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, серед іншого накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, судом встановлено, що спір у цій справі за первісним позовом фактично стосується питання щодо стягнення грошової компенсації за 1/2 частку в спільному майні подружжя в розмірі 879 869 грн. за відчужені транспортні засоби без згоди ОСОБА_2 та поділу рухомого майна подружжя, набутого під час проживання в шлюбі сторін у справі.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , порушує перед судом питання про забезпечення зустрічного позову шляхом накладання арешту на транспортні засоби: - SDC TRAILERS LTD, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ; -GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_2 ; - SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску,

№ шасі НОМЕР_9 .315;- КАМАЗ 5511,10850 куб. см.,1979 року випуску,

№ шасі НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 ;

Разом з цим, як вбачається з договору купівлі-продажу, долученого до заяви про забезпечення позову, транспортний засіб SCANIA R164LA4XNA, 15607 куб. см., 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_9 .315 відчужено ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22 квітня 2025 рокугр. ОСОБА_4 , що не заперечується відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Крім того, як зазначає представник відповідача за зустрічним позовом, ОСОБА_3 , 22 квітня 2025 року, ОСОБА_2 також здійснено продаж ОСОБА_4 іншого транспортного засобу, а саме GENERAL TRAILERS D-JD-SF3, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_2 .

Таким чином, на час розгляду вказаної заяви зазначені вище транспортні засоби належать іншій фізичній особі, яка не є стороною у справі, а отже вжиття таких заходів забезпечення позову, як арешт може потягнути порушення або безпідставне обмеження прав та охоронюваних інтересів особи, що не є її учасником.

Суд зазначає, що актуальні відомості про належність відповідачу транспортних засобів, на час розгляду заяви про забезпечення позову, на які представник позивача за зустрічним позовом просить накласти арешт, у матеріалах справи відсутні, що позбавляє можливості суд достеменно встановити належність відповідачу за зустрічним позовом, ОСОБА_2 , рухомого майна щодо якого порушується питання про накладання арешту.

З огляду на викладене, оскільки суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача за зустрічним позовом, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, заява про забезпечення зустрічного позову в частині накладання арешту із забороною відчуження та розпорядження, без заборони користування транспортних засобів задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про накладання арешту на нерухоме майно, торгівельний павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що спір у цій справі фактично стосується питання щодо стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/2 частку в спільному майні подружжя в розмірі 879 869 грн. за відчужені транспортні засоби без згоди ОСОБА_2 та поділу рухомого майна подружжя, набутого під час проживання в шлюбі за первісним позовом, а також стягнення з ОСОБА_2 387 101,55 грн. на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частку вартості спільного майна належного подружжю на праві спільної сумісної власності та поділу рухомого та нерухомого майна подружжя за зустрічним позовом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 грудня 2024 року (Т.1 а.с.198), а також відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 травня 2025 року за № 1353964, торгівельний павільйон площею 52,1 кв.м. та вартістю 293 900 грн., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2023.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача за зустрічним позовом в частині накладання арешту із забороною відчуження та розпорядження, без заборони користування на торгівельний павільйон площею 52,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 , є співмірним із заявленим зустрічним позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Не містить таких доводів та аргументів щодо можливості завдання збитків відповідачу за зустрічним позовом шляхом накладання арешту із забороною відчуження та розпорядження і заперечення на заяву про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного заяву про забезпечення зустрічного позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 149,150,152,153,154,353,354 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Алєксєєнко Руслани Юріївни, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення компенсації в розмірі своєї частки у вартості відчуженого спільного майна та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно: торгівельний павільйон, площею 52,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер нерухомого майна 100), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_12 на підставі договору купівлі-продажу від 22 травня 2023 року.

В іншій частині відмовити.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на заявника.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Фролова