Справа № 682/1405/22
Провадження № 2/682/8/2025
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :
головуючої судді Маршал І.М.
секретаря судових засідань Захарчук С.П.,
за участі представника позивача адвоката Шендери О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовомта заявою про зменшення позовних вимог до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позову вказувала, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2010 р. по 27.06.2022 р., який було розірвано за рішенням суду. В період перебуванняв шлюбі сторони придбали автомобіль марки Renault Scenic, яким на час подання позову користувався відповідач. Сторони не проживають разом, вони не можуть поділити в добровільному порядку набуте ними за час шлюбу майно, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача 1/2 вартості транспортного засобу марки Renault Scenic, 2002 року виипуску та стягнути з відповідача судові витрати.
Представник позивача адвокат Шендера О.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов та заяву про зменшення позовних вимог підтримала із викладених у них підстав, просила позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 за викликом до суду не з`явився, подав відзив на позовну заяву про заперечення щодо позову, а також клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2010 р. по 27.06.2022 року. Шлюб було розірвано за рішенням суду.
Під час перебування в шлюбі, сторони придбали автомобіль марки Renault Scenic, 2002 року виипуску, VIN-код НОМЕР_1 . Державну реєстрацію автомобіля було здійснено 10.01.2019 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 , який відповідачем було відчужено та перереєстровано за договором купівлі-продажу на нового власника 05.02.2022 року про що свідчать листи РСЦ ГСЦ в Хмельницькій області від 23.12.2022 року та від 07.04.2023 року.
Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта № 234.23СЕ від 10.07.2023 року щодо якого сторони заперечень не мали, ринкова вартість автомобіля Renault Scenic, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 станом на 10.07.2023 року становить 143350 грн.
Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши письмові докази по справі суд знайшов доведеними обставини, на які посилається позивачка, як на підставу задоволення позовних вимог щодо поділу майна набутого сторонами за час перебування їх у зареєстрованому шлюбі.
Отже, з підстав викладеного слід дійти висновків, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, слід зазначиити, що відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Статтею 139 ЦПК України передбачено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (проведенням експертизи), покладаються у разі задоволення позову - на відповідача з огляду на що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6200 грн. витрат на проведення експертизи та 992,40 грн. витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 5, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 69, 70 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 675 грн. вартості 1/2 транспортного засобу марки Renault Scenic, 2002 р.в.
Стягнути із з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору та 6 200 грн. витрат на проведення експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.