Провадження №2/523/3237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Бокова О.М. ,

за участі секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду № 25 в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 657 від 05.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 657 від 05.08.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 - є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, та з 28.01.2022 року перебував на квартирному обліку при Пересипській районній адміністрації Одеської міської ради у складі сім`ї одна особа. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР №411 від 16.11.2022 року прийнято рішення вважати позивач складом сім`ї одна особа на квартирному обліку з правом позачергового надання житлової площі як інваліда війни 2 групи, інвалідність якого пов`язана із захистом Батьківщини.

Рішенням міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення №240 від 16.02.2023 року ОСОБА_1 призначено грошову компенсацію на 1 особу у розмірі: 1 681 897,65 грн.

Рішенням міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України або брали участь у бойових діях на території інших держав про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення №350 від 07.10.2024 року скасовано рішення міської комісії №240 від 16.02.2023 року. З рішення міської комісії від 07.10.2024 року №350 позивачу стало відомо, що підставою його прийняття стало не перебування позивача на квартирному обліку, а саме: «Розпорядженням Пересипської районної адміністрації №657 від 05.08.2024 року «Про затвердження протоколу №7 від 05.08.2024 року засідання громадської комісії з житлових питань», ОСОБА_1 знято складом сім`ї одна особа з квартирного обліку».

Підставою прийняття оскаржуваного рішення стали лист Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціально політики Одеської міської ради від 24.07.2024 №19.05-28/290 та лист Одеського квартино-експлуатаційного управління Командування сил логістики Збройних сил України Міністерств оборони України від 18.12.2023 №3305 щодо забезпечення КЕУ КСЛ МОУ гр. ОСОБА_1 та членів його сім`ї у 2013 році службово 3-кімнатною квартирою АДРЕСА_1 , так як у 2021 році вищевказана квартира була виключена з числа службових та гр. ОСОБА_1 зі своєї сім`єю був знятий з квартирного обліку у КЕУ КСЛ МОУ у зв`язку із забезпеченням житла 04.01.2022 гр.

Представник позивача зазначає, що позивач вважає Розпорядження Пересипської районної адміністрації №657 від 05.08.2024 року «Про затвердження протоколу №7 від 05.08.2024 року засідання громадської комісії з житлових питань» в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку неправомірним, прийнятим безпідставно та в порушення порядку.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 17.12.2024 року (вх. № 41847) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради Волчкової А.Р., згідно якого представник зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з відзивом на позов, на адресу суду 23.12.2024 року (вх. № 42663) за підписом представника позивача надійшла відповідь на відзив за підписом адвоката позивача Швець В.А.

В подальшому, 21.01.2025 року (вх. № 1894) за підписом представника відповідача Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла заява про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданої заяви представник зазначила, що провадження у справі має бути закрито у зв`язку з тим, що даний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник зазначила, що предметом розгляду даної справи є правомірність розпорядження Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 657 від 05.08.2024 «Про затвердження протоколу № 7 від 05.08.2024 засідання громадської комісії з житлових питань» та стосується проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а саме гарантувала військовослужбовцям право на поліпшення житлових умов шляхом отримання жилого приміщення в категорії осіб віднесених до інвалідів війни через захворювання, яке пов`язано з захистом Батьківщини.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Близькі за змістом приписи були у пунктах 1 і 2 частини другої статті 17 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічноправові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його вчинити певні дії. Підставою для звернення з цим позовом стало те, що, як стверджує позивач, житлова комісія Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради Розпорядженням від 05.08.2024 № 697р вирішила зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Так відповідно до позовних вимог та наданих документів позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.05.2015 р., крім того має статус особи з інвалідністю 2 групи, внаслідок війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. що підтверджується посвідчення серії № НОМЕР_2 від 08.11.2022 та дійсний до 01.11.2024р.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 82 постанови від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) дійшла висновку, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної.

Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічну позицію підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 359/4522/21 від 27.06.2023, в якому дійшов наступного висновку: «спір щодо можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому з огляду на особливий статус військовослужбовця є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства». Тому, спір у даній справі також належить до юрисдикції адміністративного суду.

З урахуванням викладеного просила провадження у справі закрити на підставі п.1.ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з заявою про закриття провадження у справі на адресу суду надійшла заява заперечення на дану заяву за підписом представника позивача адвоката Швець В.А.

Згідно поданої заяви представник зазначив, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/ або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 918/843/17.

У правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачем, позивач вбачає порушення своїх прав як особи, взятої на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у безпідставному зняттю з такого обліку, чим порушено реалізацію житлових прав позивача на отримання житла, та можливу його приватизацію у майбутньому.

Таким чином, у спірних правовідносинах чітко вбачається наявність у позивача приватного (майнового) інтересу, а переданий на вирішення суду спір обумовлений порушенням приватного майнового права конкретного суб`єкта (позивача).

Відтак, спори про взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки, у такому випадку, особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного (житлового) права, а відтак такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний із вирішенням питання щодо права користування житлом. Такі спори є житловими (цивільними) спорами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №815/6956/15.

Враховуючи викладене й зважаючи на те, що спірні правовідносини стосуються взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, спрямовані на реалізацію позивачем права на житло, даний спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає до розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В підготовче засідання призначене на 17 квітня 2025 року сторони до суду не з`явились, звернулись на адресу суду з заявами про можливість проведення підготовчого засідання за їх відсутності та вирішення питання щодо закриття провадження у справі.

Так, відповідно до заяви представника відповідача остання просила закрити провадження у справі.

Згідно заяви представника позивача останній просив відмовити в задоволенні заяви та продовжити розгляд справи, просив в рахувати обставини викладені ним у запереченнях.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву про закриття провадження, заперечення на заяву та доводи на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку щодо закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Звертаючи до суду в порядку цивільного провадження позивач зазначив, що вважає Розпорядження Пересипської районної адміністрації №657 від 05.08.2024 року «Про затвердження протоколу №7 від 05.08.2024 року засідання громадської комісії з житлових питань» в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку неправомірним, прийнятим безпідставно та в порушення порядку, виходячи з наступного.

Зазначив, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Житловим кодексом УРСР (далі - ЖК), Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ), Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11.12.1984 № 470 (далі - Правила № 470), Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 19.10.2016 № 719 (далі - Порядок № 719).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.05.2015 р., крім того має статус особи з інвалідністю 2 групи, внаслідок війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. що підтверджується посвідчення серії № НОМЕР_2 від 08.11.2022 та дійсний до 01.11.2024.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала думку про те, що зміст поняття "владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі № 826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21), від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (пункт 19).

Відтак, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.4,12-13, 211, 223, 247, п.1 ч.1 ст. 255, 258-261, 263-265, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 657 від 05.08.2024 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Суддя О.М.Боков