Провадження № 2/487/823/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддя Нікітін Д.Г.,

при секретарі Марченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2024 представник позивача адвокат Рудницький Ю.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № CL-305860 від 01.04.2021 у розмірі 304834,95 грн., із яких: 190297,89 грн. тіло кредиту; 114537,06 грн. відсотки за користування кредитними коштами, а також 2684 грн. суму сплаченого судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.04.2021 між АТ Кредобанк (далі ? Банк) та ОСОБА_1 (Позичальником) укладено кредитний договір № CL-305860, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 200000 грн. зі строком погашення до 31.03.2029, зі сплатою процентів 29,99 %; місячний платіж - 6 163,00 грн.; позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором № CL-305860, внаслідок чого станом на 01.01.2024 заборгованість складає суму 304834,95 грн., із яких: 190297,89 грн. тіло кредиту; 114537,06 грн. відсотки за користування кредитними коштами. За твердженнями позивача, ним 25.10.2023 направлено ОСОБА_1 досудову вимогу, яку відповідачем залишено без реагування та виконання.

Оскільки відповідачем і досі не погашено заборгованість, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.12.2024 по справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2025.

17.02.2025 від представника відповідача, адвоката Бартошук В.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено позицію щодо відсутності підстав для задоволення позовної заяви.

Відзив обґрунтовано тим, що позов не містить жодного посилання на пункти договору або додатків до нього, які порушено відповідачем; зазначення періодів начебто допущеного відповідачем порушення умов кредитного договору.

Відповідач також указує, що не відповідають дійсності твердження Банку про направлення відповідачу досудової вимоги від 17.10.2023 № 8-5543 щодо виконання договірних зобов`язань. В направленій вимозі йдеться лише про погашення простроченої заборгованості в сумі 75404,19 грн., а тому викладені у позовній заяві висновки Банку щодо факту вимоги від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів є безпідставними.

Крім того, вимога не була врученою відповідачу, що суперечить п.6.9. кредитного договору. За такого у Банку не виникло право вимоги дострокового повернення кредиту у відповідності до ст.1050 ЦК України, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Відповідач також указує, що частина заборгованості, стягнення якої є предметом спору в даній справі, а саме, сума 104433,51 грн., згідно графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору), мала б бути сплаченою відповідачем Банку у період 01.01.2025- 31.03.2026.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Представники сторін, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в засідання не з`явилися. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, за наявними матеріалами.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.04.2021 між ОСОБА_1 (позичальником) та Банком укладено кредитний договір № CL-305860 (далі кредитний договір), згідно умов якого Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі (п. 1 кредитного договору).

Згідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 200000 грн.; дата видачі кредиту 01.04.2021; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 31.03.2026.

Відповідно до п.2.4. кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п.2.5 кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами:

- на поточні потреби в сумі 41200,68 грн., на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 відкритий у Відділенні пр. Центральний, 71, ПАТ КРЕДОБАНК у м. Миколаїв (МФО 325365);

- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ Ідея Банк, надалі Кредитор, МФО 336310, ЄДРПОУ по Кредитному договору ЛБ01.00300.006902314 від 13.8.2020, в сумі 55211,56 грн. на рахунок НОМЕР_2 відкритий в ПАТ "Ідея Банк" МФО 336310;

- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед АТ ОТП БАНК", надалі Кредитор. МФО 300528, ЄДРПОУ по Кредитному договору від 17.12.2020 року, в сумі 93197,26 грн, на рахунок НОМЕР_3 відкритий а АТ "ОТП БАНК" МФО 300528;

- на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед АТ ОТП БАНК", надалі Кредитор, МФО 300528, ЄДРПОУ по Кредитному договору від 17.12.2020 року, в сумі 10390,50 грн., на рахунок НОМЕР_4 відкритий а АТ "ОТП БАНК" МФО 300528.

Згідно до пункту 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 29,99% річних.

Відповідно до п.4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору.

Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 191689,51 грн.

За змістом пунктів 6.1., 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 6524 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 01.04.2021 до 31.03.2026 погашаються в однаковому порядку.

Крім того, 01.04.2021 ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову. Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; суму/ліміт кредиту 200000,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; мета отримання кредиту: поточні потреби; спосіб та строк надання кредиту у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору.

Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено процентну ставку 29,99 відсотків річних; тип процентної ставки фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 191689,51 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 391689,51 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 34,47%.

Розділом 5 вказаного паспорта визначений порядок повернення кредиту 60 ануїтетних платежів по 6524,00 грн. щомісячно, кожного числа, що відповідає даті укладення договору відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання договору.

У подальшому у відповідності до меморіальних ордерів від 01.04.2021 № 17537710 на суму 10390,50 грн., від 01.04.2021 № 17537717 на суму 41200,68 грн., від 01.04.2021 № 17537697 на суму 55211,56 грн., від 01.04.2021 № 17537703 на суму 93197,26 грн. Банком надано відповідачу кредит у розмірі 200000,00 грн.

Відповідно до графіку платежів за кредитним договором та розрахунку сукупної вартості кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору, виплата кредиту складається із 60 платіжних періодів; сума щомісячного платежу за період з 01.05.2021 по 01.03.2026 складає включно 6524 грн., а останній платіж (до 31.03.2026) 6573,51 Сукупна вартість кредиту складає 391489,51 грн.

Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).

Із змісту п.п. 5.1, 6.2, 10.4 кредитного договору та паспорта споживчого кредита вбачається і сторонами не оспорюється, що кредитні правовідносини, які виникли між сторонами, мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Факт користування кредитними коштами відповідач не заперечує та таке підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредитну заборгованість.

25.10.2023 АТ «Кредобанк» направлено відповідачу досудову вимогу від 17.10.2023 № 8-5543 щодо виконання договірних зобов`язань, в якій зазначено, що Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.10.2023 заборгованість за кредитним договором становить 290 255,90грн., в т.ч.: 64327,54 грн. - прострочені відсотки, 11 076,65 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу; 179221,24 - строкова заборгованість по основному боргу; 35 630,47 грн. - строкові відсотки.

У вимозі зазначено, що Банк вимагає від Позичальника усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги. Також указано, що у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк Банк вимагає достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені Кредитним договором.

Вказана вимога була направлена на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, цінним листом з описом вкладення, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком поштового відділення та списком згрупованих поштових відправлень.

Разом із тим, перевірити відомості щодо вручення вимоги по трекінгу Укрпошти неможливо, оскільки дані про відправлення за номером 807, який відповідає адресі Відповідача у поданому Банком списку згрупованих поштових відправлень, не зареєстровані в системі.

Доказів отримання вимоги ОСОБА_1 стороною позивача до суду не надано.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1056 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.6.9. кредитного договору, банк у випадках, передбачених п.3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Згідно до п.3.3. кредитного договору, банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадку: передбаченому п. 4.11. кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; порушення позичальником істотних умов кредитного договору, зокрема: надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства України та встановленим в банку правилам; представлення позичальником у банк для отримання кредиту документів/інформації, що виявились недостовірними; невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Пунктом 6.10. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п.6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п.6.9. кредитного договору).

Отже, виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №344/3627/16-ц (провадження №61-21032св18), від 03 червня 2020 року у справі №359/8181/18 (провадження №61-22164св19), від 17 березня 2021 року у справі №361/1488/19 (провадження №61-6141св20).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, достроковому стягненню в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту і отримання позичальником такої вимоги, оскільки в кредитному договорі сторони передбачили, що обов`язок з дострокового повернення кредиту у позичальника виникає після отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що «визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Враховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку, що у банку не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банком було завчасно направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу було отримано».

Великою Палатою виснувано, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами не встановлено, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

Відступів від наведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду на даний час не зроблено.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань.

Крім того, судом приймається до уваги зміст пункту 6.10. кредитного договору, яким визначено, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п.6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказані у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

У свою чергу, в пункті 6.9. кредитного договору йдеться про право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляти позичальника.

Разом із тим, наявна в матеріалах справи досудова вимога фактично є вимогою про усунення порушення умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості станом на 17.10.2023 в сумі протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги.

Вимога містить зазначення про необхідність повернення кредиту у повній непогашеній сумі та сплати інших платежів, передбачених Кредитним договором, у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк. Попри це, таке зазначення є за своєю правовою природою попередженням, оскільки може бути задіяним лише у випадку, якщо порушення умов кредитного договору не буде усунуте у визначений строк.

Поєднання в одному документі банку як вимоги про усунення порушення протягом 30 днів, так і вимоги про дострокове повернення кредиту у разі невиконання попередньої вимоги, не може бути визнаним належним застосуванням умов договору.

Таким чином, вимога від 17.10.2023 № 8-5543 не може бути визнаною вимогою про дострокове повернення кредиту в розумінні п.6.9. кредитного договору.

Отже, позивачем не надано належного доказу отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, що суперечить п.6.9. кредитного договору, а тому у Банку не виникло право вимоги дострокового повернення кредиту у відповідності до ст.1050 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що банк не набув відповідного права на погашення всієї кредитної заборгованості за кредитним договором достроково, а тому позивач АТ «Кредобанк» має право лише на стягнення з відповідача лише простроченої заборгованості та відсотків станом на 01.01.2024 (як визначено позовною заявою), виходячи із принципу диспозитивності судового процесу.

Отже підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 01.01.2024 (дата розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви), яка відповідно до умов пунктів 6.1., 6.2. кредитного договору становить суму 208768 грн. (32 щомісячних ануїтетних платежі за період 01.03.2021-01.01.2024), із яких: 70345,46 грн. - тіло кредиту; 138422,54 грн. відсотки за користування кредитними коштами.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог (68,47%) з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1837,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» () заборгованість за кредитним договором № CL-305860 від 01.04.2021 станом на 01.01.2024 в сумі 208768 грн., із яких: 70345,46 грн. - тіло кредиту; 138422,54 грн. відсотки за користування кредитними коштами, а також 1837,34 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: м. Львів вул. Сахарова,78, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Суддя Д.Г. Нікітін