Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 569/2075/25
Провадження№2/572/663/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2025 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,
за участю секретаря судових засідань Щерби А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 29.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1698332 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн. строк позики 10 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Того ж дня, позивач виконав зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 5000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, за посередництвом платіжної установи (ТОВ "ФК Фінекспрес"), так як перерахунок коштів з банківського рахунку товариства на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливо.
26.10.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу №2610, відповідно до якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1698332 від 29.03.2021 року
03.04.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром маркет" уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1698332 від 29.03.2021.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.
У позовній заяві, а також у поданих до суду заявах представник позивача просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи.
Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
29.03.2021 між ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №1698332.
Даний договір був укладений в електронній формі, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, створеним за допомогою одноразового ідентифікатораt, що був надісланий на вказану відповідачем у договорі електронну адресу.
Відповідно до п.1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на узгоджених умовах, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальник, натомість позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку або достроково та сплатити плату ( проценти) від суми позики.
З п.2 договору вбачається, що сума позики становить 5000 грн., строк позики - 10 днів, процентна ставка ( фіксована) - 1,99%, знижена процентна ставка 1,99%, процента ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процента ставка 726,35%, орієнтовна загальна вартість позики 5995 грн.
З п.5 договору, вбачається, що відповідач підписавши даний договір підтвердив те, що він вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору.
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало своє зобов`язання, а саме передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ "ФК Фінекспрес".
Відповідач не виконав зобов`язання щодо виконання умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором позики №1698332 від 29.03.2021 за період з 29.03.2021 по 28.01.2025.
26.10.2021 ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021 за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набув право грошової вимоги за договором позики №1698332 від 29.03.2021, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимог від 26.10.2021.
Відповідно до п.1.1. ТОВ "Фінансова компанія управління активами" передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами" Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" за кредитними договорами. Відповідно до п.5.2. договору факторингу перехід від ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за портфелем заборгованості відбулося в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" став кредитором по відношенню до боржників.
03.04.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набув право грошової вимоги за договором позики №1698332 від 29.03.2021, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимог від 03.04.2023.
Відповідно до п.1.1 договору факторингу, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за плату, а ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступає ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за кредитними договорами.
Відповідно до п.5.2. договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 перехід від ТОВ "Фінансова компанія управління активами" до ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" за портфелем заборгованості відбулося в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" став кредитором по відношенню до боржників.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2025 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до відповідача.
За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору.
Проте відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі.
Таким чином, ТОВ "Фінпром Маркет" наділено правом вимоги до відповідача за договором №1698332 від 29.03.2021.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Разом з тим, судом встановлено, що за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і усупереч узгодженій вартості кредиту.
Згідно умов договору, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, які є складовою договору, вказувалося про те, що кредит надається строком на 10 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит у розмірі 5000 грн. та сплатити проценти. Загальна вартість кредиту складає 5995 грн.
Відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
В постанові Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зроблено висновок, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом.
Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Отже, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора підлягають 5995 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн судового збору.
Оскільки позов майнового характеру задоволено на 40,10 %, то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 971,38 грн.
Між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом "Ткаченко Юлія Олегівна" укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024.
Відповідно до витягу з акту №2-П від 06.12.2024 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024, вбачається, що адвокатом надано Позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та склади позовної зави до Відповідача - вартість зазначених послуг складає 3500 грн., яка була сплачена "ФІНПРОМ МАРКЕТ" в повному обсязі та підтверджується платіжним документом.
Оскільки позов майнового характеру задоволено на 40,10%, то правова допомога, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1403,50 грн.
Керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,259,263-265,268,274,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики №1698332 від 29.03.2021 в розмірі 5995 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять ) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплачений судовий збір у розмірі 971 (дев`ятсот сімдесят одну) грн. 38 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1403 (одна тисяча чотириста три ) грн. 50 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.
Суддя: