УХВАЛА

11 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 182/316/23

провадження № 61-3850 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Кузнецовим Іллею Сергійовичем, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» про визнання недійсним договору № L7458582 від 15 травня 2019 року та договору № L7347370 від 15 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом в якому просила визнати недійсними договір № L7458582 від 15 травня 2019 року та договір № L7347370 від 15 травня 2019 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» та ОСОБА_1 .

2. Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області рішенням від 12 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, відмовив у задоволенні позову.

3. У березні 2024 року до Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Кузнецовим І. С., на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року та постанову

Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити або направити справу на новий розгляд.

4. Пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Суд першої інстанції відніс зазначену справ до категорії справ про захист прав споживачів та відповідно вважав її малозначною і розглянув в спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

6. Оскільки справа № 182/316/23 є малозначною касаційна скарга містить посилання на підпункти «б» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

7. Обґрунтовуючи підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України заявник вказує на те, що справа має виняткове значення для неї, оскільки перегляд цієї справи у Верховному Суді є єдиним способом ухвалення законного та справедливого судового рішення, враховуючи ігнорування судами першої та апеляційної інстанції доведеності факту відсутності перерахування кредитних коштів на її рахунки.

8. Крім цього заявник, на обґрунтування підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України вказує на те, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, а саме ті, які стосуються відсутності факту перерахування кредитних коштів на її рахунки, як підстави недійсності спірних договорів, при розгляді інших справ, а саме справ №№ 182/312/23, 182/317/23, 182/318/23.

9. Перевіривши зазначені доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наведені заявником обґрунтування не дають достатніх підстав для висновку про виняткове значення для неї цієї справи, оскільки поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навела переконливих доводів та не надала відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для неї виняткове значення. Фактична незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення для неї, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

10. Також Верховний Суд не може погодитися із доводами заявника, щодо неможливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями при розгляді інших справ, а саме справ №№ 182/312/23, 182/317/23, 182/318/23, оскільки розгляд цих справ судами закінчено.

11. Проте Верховний Суд, надавши оцінку доводам заявника, викладеним у касаційній скарзі, дійшов висновку про те, що оскаржувані судові рішення підлягають касаційному оскарженню, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

12. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

13. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

14. Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

15. Як на підстави касаційного оскарження скаржник посилається на пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

16. Доводи касаційної скарги містять підстави, передбачені пунктом 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

17. З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» про визнання недійсними договору № L7458582 від 15 травня 2019 року та договору № L7347370 від 15 травня 2019 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом

Кузнецовим Іллею Сергійовичем, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року.

2. Витребувати з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 182/316/23.

3. Надіслати цю ухвалу заявнику та учасникам справи, яким роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

4. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров