РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року сел. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю: секретаря судового засідання Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» - Лановий Є.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який 07.02.2025 року було уточнено та обґрунтовано наступним. 27.01.2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» Тимощенко Олег Миколайович подав Заявку на отримання кредиту № 1946982. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Оскільки, ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1946982 від 27.01.2020 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Відповідно до умов кредитного договору, цей договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1946982 від 27.01.2020 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10000 грн. Згідно правил, товариство не отримує повні реквізити Банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картках Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Відповідно до умов Договору факторингу №02/08, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1946982 від 27.01.2020 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 1946982 від 27.01.2020 року. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 29900 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 17700 грн.; заборгованість за комісією становить 1000 грн.; заборгованість за пенею становить 1200 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 1946982 від 27.01.2020 року направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1946982 від 27.01.2020 року. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1946982 від 27.01.2020 року у розмірі 29900 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 17700 грн.; заборгованість за комісією - 1000 грн.; заборгованість за пенею - 1200 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Відповідачем ОСОБА_1 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що позовні вимоги ґрунтуються на підставі Договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Мілоан». Договір укладено на суму 10 000 грн строком на 27 днів (до 23.02.2020 року включно) зі сплатою відсотків у розмірі 1 % за 1 день користування протягом строку дії Договору. Згідно Графіку розрахунку (додаток № 1 до Договору) встановлено: кредит - 10 000 грн; комісія за надання кредиту - 1 000 грн; проценти - 2 700 грн; разом - 13 700 гривень. Позовні вимоги Позивача на суму 29 900 грн. грунтуються на підставі: Витягу з додатку до Договору факторингу від 20.08.2020 № 02/08; Витягу з Додатку до Договору факторингу від 24.01.2022 № 1/15; досудової вимоги від 02.09.2024 № 1946982-АВ, проте, вищезазначені документи не містять жодної деталізованої інформації у розрізі платежів заборгованості. Також, відсутні Банківські виписки, що підтверджують нарахування відсотків, пені та комісії за видачу кредиту. За наявними у справі матеріалами відповідачеві стало відомо про наявність досудової вимоги від позивача від 02.09.2024 року № 1946982-АВ на суму 29 900 гривень. Вимога не містить доказів вручення. Крім того, 20.08.2020 року між первинним кредитором та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу від 20.08.2020 № 02/08. Договір № 02/08 має наступні додатки (форми): № 1 - Реєстр прав вимог №; № 2 - Акт повернення права вимоги; № 3 - акт погодження мінімальної ціни; № 4 - звіт про отримані кошти; № 5 - форма повідомлення боржника за кредитним договором. Також, не надано жодних із вищезазначених додатків до Договору № 02/08, які є невід`ємною частиною Договору № 02/08. Відповідач не отримував жодних повідомлень згідно додатку № 5 до Договору № 02/08 Банківські виписки щодо перерахування грошових коштів Первинному кредитору на виконання Договору № 02/08 Проміжним Фактором на загальну суму 927 100,37 грн. не підтверджує факт продажу вимог саме до відповідача. Вищезазначена інформація підтверджує факт відсутності продажу боргу відповідача первинним кредитором проміжному фактору. Крім того, 24.01.2022 року між проміжним Фактором та позивачем укладено договір факторингу від 24.01.2022 № 1/15. Договір № 02/08 має наступні додатки (форми): № 1 - Реєстр прав вимоги до Договору № 1/15; № 2 - форма звіту про отримані платежі. До матеріалів справи суду не надано жодних із вищезазначених додатків до Договору № 1/15, які є невід`ємною частиною Договору № 1/15. Разом з тим, сторони уклали Договір за умовами якого відповідач отримав строком на 27 днів, тобто до 23.02.2020 року включно, кредитні кошти у національній валюті у розмірі 10 000 грн., які зобов`язався повернути зі сплатою відсотків у розмірі 1 % за 1 день користування. Перебіг позовної давності починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення платежу (23.02.2020). Ухвалою від 07.02.2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Пінг- Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто після спливу позовної давності 23.02.2022 року. Представником позивача ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» було надано до суду відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачем ОСОБА_1 до суду було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» - Лановий Є. М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у своєму запереченні на відповідь на відзив просив проводити розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позовних вимого у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступого висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 27.01.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1946982 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 10000 гривень строком на 27 днів з 27.01.2020 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 23.02.2020 року. Згідно п.1.5.1. договору комісія за надання кредиту:1000 грн., яка розраховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2700 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а. с. 31-36). Суду також надано графік платежів за кредитним договором договором та анкету-заяву на кредит (а. с.16-17,37, 10). Згідно розрахунку ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №1946982 станом на 23.04.2020 року у розмірі 29900 гривень, з яких сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000 гривень, сума заборгованості за відсотками у розмірі 17700 гривень, пеня 1200 грн., комісія 1000 (а. с. 23-24). 20.08.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 02/08, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а. с. 38-44). 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №1/15, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а. с. 51-55). Згідно витягу з Додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року позивач отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 (а. с.56). 02.09.2024 року адвокатом Білецьким Б.М., діючи в інтересах ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу, згідно якої рекомендовано справтити заборгованість за кредитним договором у розмірі 29900 грн. в термін до 30.09.2024 року (а.с.62). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі №524/5556/19. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за зазначеним кредитним Договором у відповідача виникла заборгованість на суму 29900 грн., яка підтверджується відповідними розрахунками позивача. Однак, стороною відповідача заявлено вимогу про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки. Як встановлено в ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, за змістом норми ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так згідно поданого позивачем Договору кредиту, кінцевим терміном повернення кредиту є 23.02.2020 року (п.1.4 Кредитного Договору). Позивач до суду з позовними вимогами звернувся тільки 16.12.2024 року, тобто після спливу трирічного строку. Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності. При цьому, позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності суду й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду. Не здобуто судом також і доказів існування домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі 6-2891цс16 від 08.11.2017 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Керуючись ст.ст.4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

07.05.2025