У Х В А Л А

07 травня 2025 року

м. Київ

справа № 711/8884/23

провадження № 61-5557ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповал Олени Володимирівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжята

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати об?єктом спільної сумісної власності подружжя сторін грошові кошти в розмірі 55 000,00 дол. США; у порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй у власність 1/2 частку вказаних коштівта стягнути їх з відповідача.

27 грудня 2024 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано об?єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 55 000 дол. США.

У порядку поділу спільного майна подружжя виділено у власність

ОСОБА_2 1/2 частку грошових коштів в сумі 55 000,00 дол. США, а саме

27 500,00 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 27 500,00 дол. США, що еквівалентно 1 093 686,00 грн.

25 березня 2025 року постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року скасовано в частині вирішення позову про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін грошових коштів у сумі 55 000,00 дол. США.

Позов ОСОБА_2 про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін грошових коштів у сумі 55 000,00 дол. США відхилено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповал О. В. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, в якій просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано заявником 27 березня 2025 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що датою складення повного тексту постанови Черкаського апеляційного суду

від 25 березня 2025 року зазначено 26 березня 2025 року. Забезпечено надання загального доступу 28 березня 2025 року.

З наданої копії інтерфейсу системи «Електронний суд» користувача Олени Шаповал встановлено, що копію оскаржуваної постанови отримано заявницею 27 березня 2025 року.

Отже, строк на касаційне оскарження розпочався для неї 28 березня 2025 року та закінчився 28 квітня 2025 року.

Встановлено, що 27 квітня 2025 року заявницею через систему «Електронний суд» подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, заяву про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення подано 28 квітня 2025 року, саму касаційну скаргу подано

29 квітня 2025 року.

Вказане підтверджує намір вчасно звернутися з касаційною скаргою та добросовісність заявниці щодо вчинення нею процесуальної дії.

Пропуск строку звернення з касаційною скаргою в 1 день є незначним.

Тому з урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати складення повного тексту оскаржуваної постанови, дати отримання оскаржуваної постанови, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі

№ 761/12665/14-ц, від 27 листопада 2018 року в справі № 905/2260/17,

від 29 вересня 2020 року в справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року в справі № 910/1252520, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 756/14404/15-ц, від 28 листопада 2018 року в справі № 654/3128/15-ц,

від 21 травня 2019 року в справі № 904/5511/16 від 13 серпня 2019 року в справі

№ 910/11614/18, від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц, від 12 травня 2022 року в справі № 212/10842/19, від 08 травня 2023 року в справі

№ 753/1902/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявниця просить зупинити виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 року до закінчення касаційного провадження, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідають правовим позиціям Верховного Суду.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Заявниця не обґрунтувала в чому полягає утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, не надала доказів початку процедури виконання оскаржуваних судових рішень. Незгода з оскаржуваними судовими рішеннями як така не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Скаржницею не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судових рішень, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Шаповал Олені Володимирівні строк на касаційне оскарження рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповал Олени Володимирівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 року.

Витребувати зі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу

№ 711/8884/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповал Олени Володимирівнипро зупинення виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2024 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2025 рокудо закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська