Провадження № 2/344/523/25
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Атаманюка Б.М.,

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.05.2024 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 17.07.2024 призначено по даній справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 відновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.03.2025 заяву позивача ОСОБА_1 про зміну(збільшення)позовних вимог залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не прибули повторно, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено матеріалами справи.

Від представника відповідача адвоката Крупей С.Є. до суду 30.04.2025 надійшла заява, в якій представник відповідача просив суд залишити позов без розгляду, оскільки позивач та його представник повторно не прибули у судове засідання. Також просив суд вирішити клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат, про що додатково долучив до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги та додаток до договору.

Крім того, представник відповідача адвокат Крупей С.Є. у поданій суду 27.01.2025 заяві про стягнення з позивача у користь відповідача витрат на правову допомогу просив суд враховувати, що загальна сума судових витрат, які були понесені відповідачем, становить 27 163 грн. 10 коп., проте враховуючи, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 1188,47 грн., що відповідач готовий компенсувати позивачеві, просив суд стягнути із позивача у користь відповідача 26 906 грн. 68 коп..

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо причин та наслідків повторної неявки позивача ОСОБА_1 та його представника, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. З аналізу цієї статті випливає, що на учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Як зазначив Верховний Суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і Постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що у судові засідання призначені на 10.04.2025, 30.04.2025 позивач та його представник не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено матеріалами справи.

Розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою позивача та його представника у судові засідання. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за відсутністі позивача та представників суду не було надано.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, суд вважає, що неявка позивача та його представника у судові засідання, свідчить про байдужість позивача до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Окрім того, позивач та його представник, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без їх участі, відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подали.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення позивача та його представника про розгляд справи.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судові засідання позивача ОСОБА_1 та його представника.

Щодо клопотання представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на проведення експертизи та професійно-правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 257 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 17.07.2024 призначено по даній справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено.

Відповідач ОСОБА_2 просить суд стягнути з позивача ОСОБА_1 понесені витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по даній справі, на проведення якої витрачено 7163 грн. 10 коп., що підтверджуються Рахунком-фактурою №24-1789 від 25.10.2024 року та платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.10.2024 (том 2 а.с.9-10).

Враховуючи, що витрати відповідача на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по даній справі, підтверджені, а цивільну справу залишено без розгляду, то суд вважає, що така сума витрат підлягає до стягнення з позивача у користь відповідача. Таким чином, до стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по даній справі у розмірі 7163 грн. 10 коп..

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тобто відповідач має право стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, якщо позов залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача». Тому для розуміння вказаного поняття слід виходити з дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що стало підставою для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Вирішуючи спір у подібних правовідносинах, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.03.2023 у справі №712/15541/18 зазначив, що позивач, звернувшись до суду з позовом, створив відповідачу умови, які викликали необхідність укладення ним договору про надання правничої допомоги, витрачання власного часу та коштів, подання відзиву, пояснень, заперечень, клопотань про призначення судової експертизи; подальше залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача після розгляду справи судом протягом 3, 5 років свідчить, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у передбачуваних законом випадках та у разі настання певних умов.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вирішуючи питання про компенсацію витрат відповідача на професійну правничу допомогу до уваги береться те, що після проведення судової експертизи по даній справі, позивач, ймовірно оцінюючи перспективи вирішення спору, фактично втратив інтерес до ініційованого судового розгляду, який призвів до витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу на загальну суму 20 000 (двадцять тисяч) грн. відповідачем ОСОБА_2 надано договір про надання правничої допомоги від 17.06.2024; додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 17.06.2024; ордер на надання правничої допомоги (том 1 а.с.142-146); платіжну інструкцію 0.0..1 від 08.06.2024 про сплату ОСОБА_2 адвокату Крупей С.Є. 2000 грн. (том 2 а.с.8); платіжну інструкцію 0.0..1 від 17.06.2024 про сплату ОСОБА_2 адвокату Крупей С.Є. 18 000 грн. (том 2 а.с.11).

Звертається увага на п.2 Додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 17.06.2024, в якому визначено, що розмір гонорару становить 20 000 (двадцять тисяч) грн., тобто сума гонорару є фіксованою.

Враховуючи, що позов залишено без розгляду на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України, у зв`язку із повторною неявкою позивача та представника позивача у судове засідання, та враховуючи фіксований розмір гонорару адвоката (20 000 (двадцять тисяч) грн.), який є співмірним та відповідає обсягу наданих послуг, суд приходить до висновку, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 також слід стягнути понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн..

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 158, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на проведення експертизи у розмірі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) грн. 10 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн..

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Богдан АТАМАНЮК