справа № 523/2772/23
головуючий у суді І інстанції Кицюк В.С.
провадження № 22-з/824/650/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
23 квітня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши заявупредставника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова Віктора Віталійовича про ухвалення додаткового рішення
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова Віктора Віталійовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інвестжитло», третя особа: Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди, -
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ДП «Інвестжитло», третя особа: Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова В.В.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ДП «Інвестжитло», третя особа: Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДП«Інвестжитло» № 2 від 11 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в ДП «Інвестжитло» на посаді економіста з 11 січня 2023 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в ДП «Інвестжитло» на посаді економіста.

Стягнуто з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 січня 2023 року по 09 квітня 2025 року у розмірі 319 633 грн 70 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Стягнуто з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 200 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 147 грн 20 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 220 грн 80 коп.

Стягнуто з ДП «Інвестжитло» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 196 грн 33 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 6 404 грн 89 коп.

14 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Пономарьовим В.В. подано через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить суд стягнути з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у справі № 523/2772/23 у розмірі 25 100 грн.

Від представника ДП «Інвестжитло» - Алайбова В.В. надійшли заперечення щодо поданої заяви, у яких він просить відмовити у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення обґрунтовані тим, що у позовній заяві ОСОБА_1 у переліку позовних вимог відсутня вимога щодо відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу та попередньо не визначено суми таких витрат.

У тексті позовної заяви наявне лише посилання на суму 200 грн понесених судових витрат та жодних інших заяв, навіть при зверненні з апеляційною скаргою позивачем не надано.

Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження сплати нею витрат на професійну правничу допомогу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пономарьов В.В. у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд заяви за його відсутності, у якій підтримав вимоги заяви у повному обсязі.

Представник відповідача - Волобуєва О.А. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Пономарьовим В.В. заяву, колегія апеляційного суду дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що представником позивача - адвокатом Пономарьовим В.В. з дотриманням частини 1 статті 134 ЦПК України, в апеляційній скарзі зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 12 т. 3) та з дотриманням частини 8 статті 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (14 квітня 2025 року), колегія апеляційного суду вважає, що порядок встановлений частиною 1 статті 134 та частиною 8 статті 141 ЦПК України, - дотриманий.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) викладено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору... Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».

Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з переглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, надано засвідчені копії:

договору про надання правової допомоги від 19 січня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Пономарьовим В.В.;

додаткової угоди від 19 січня 2024 року № 1 до договору;

додаткової угоди від 17 січня 2025 року № 2 до договору;

акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 07 квітня 2025 року.

Відповідно до умов додаткової угоди від 19 січня 2024 року № 1 до договору сторони погодити такий порядок визначення розміру гонорару:

складення заяв по супі (позов, відзив, апеляційна скарга, письмові пояснення тощо), вартість за 1 документ - 6 500 грн;

складення заяв з процесуальних питань, вартість за 1 документ - 2 500 грн;

участь у засіданні, що відбулося, вартість за 1 засідання - 1 500 грн;

участь у засіданні, що не відбулося з незалежних від адвоката причин, коли адвокат фактично прибув до суду або був готовий, взяти участь у засіданні дистанційно, вартість за 1 засідання - 500 грн;

отримання рішення суду/виконавчого документа, вартість за один документ - 500 грн;

адвокатський запит, вартість за 1 документ - 1 500 грн.

З акта приймання наданих послуг від 07 квітня 2025 року вбачається, що адвокатом Пономарьовим В.В. під час розгляду справи цієї справи у суді апеляційної інстанції надано такі послуги:

проведено аналіз правової позиції та надано відповідні консультації;

вивчено чинну судову практику з питань захисту прав працівників при вивільненні працівників;

підготовлено 8 адвокатських запитів та витребувано копії документів та інформацію;

підготовлено клопотання про витребування доказів;

підготовлено апеляційну скаргу на рішення суду;

здійснено представництво інтересів клієнта у п`ятьох судових засіданнях, що відбулися.

Також у вказаному акті зазначено, що за домовленістю сторін загальна вартість наданих робіт (послуг) адвокатом клієнту становить 25 100 грн.

Разом із тим, умовами додаткової угоди від 19 січня 2024 року № 1 до договору не визначено порядок визначення розміру гонорару за аналіз правової позиції та надання консультації, а також за вивчення адвокатом чинної судової практики з питань захисту прав працівників при вивільненні працівників, а тому підстави для відшкодування позивачу витрат на ці послуги відсутні.

Представником позивача порушується питання про відшкодування позивачу вартості надання їй послуги щодо складення клопотання про витребування доказів, однак оскільки апеляційним судом відмовлено у задоволенні такого клопотання, то підстави для компенсації таких витрат також відсутні.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відбулося одне судове засідання, а не п`ять, як про це зазначено в акті.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України.

При цьому колегія суддів зауважує, що представник відповідача скористалася своїм правом, наданим їй частиною 6 статті 137 ЦПК України, та заявила клопотання про зменшення витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, дослідивши надані представником позивача докази щодо понесених позивачем ОСОБА_1 процесуальних витрат під час розгляду справи судом апеляційної інстанції і надавши їм належну оцінку, врахувавши результат розгляду справи по суті, аргументи заперечення представника відповідача, а також оцінивши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; предметом позову та значенням справи для сторони, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення з ДП «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у розмірі 20 000 грн (складення 8 адвокатських запитів (1500 *8), складення апеляційної скарги (6 500 грн); представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні, що відбулося (1 500 грн).

Керуючись статтями 15, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова Віктора Віталійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Інвестжитло» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у розмірі 20 000 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 05 травня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська