Справа № 953/4261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди про скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

установив:

05 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, в якій просить стягнути зі ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн та скасувати наказ ректора Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 28 грудня 2023 року № 211-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 ».

Разом із позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди про скасування наказу та стягнення моральної шкоди шляхом заборони вчиняти будь-які дії Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 відповідно до наказу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 28 грудня 2023 року № 211-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 ».

В обґрунтування заяви посилається на те, що Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди помилково встановив відповідність скарги ОСОБА_3 вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та прийняв скаргу до розгляду. Зауважила на тому, що фактично прийняті відповідачем рішення можуть нашкодити її інтересам, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених у оспорюваних її прав. З огляду на вищевикладене та з урахуванням фактичних обставин справи, на переконання позивачки, найбільш дієвим способом забезпечення позову є заборона Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії відповідно до наказу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 28 грудня 2023 року № 211-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 ».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За змістом ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Положеннями ч. 4 ст. 153 ЦПК України встановлено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

З аналізу наведених норм вбачається, що виклик особи, яка подала заяву про забезпечення позову, а також розгляд такої заяви у судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, є правом, а не обов`язком суду, і таке право реалізується судом у разі потреби.

Так, зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається потреби у наданні заявником додаткових пояснень або доказів для розгляду заяви про забезпечення позову, а тому відсутні підстави для виклику заявника для розгляду цієї заяви. Не встановлено і виняткових обставин, які б у розумінні ч. 4 ст. 153 ЦПК України викликали необхідність розгляду заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

З урахування положень ст. 153 ЦПК України суддя розглядає заяву про забезпечення позову у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Таким чином особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

З аналізу вищевикладеного слідує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Статтею 150 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

За приписами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Позивачка вважає, що наказ ректора Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 28 грудня 2023 року № 211-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 » є незаконним та безпідставним і спрямований виключно на грубе порушення її прав та законних інтересів, тому у позові просить його скасувати та стягнути моральну шкоди

У заяві про забезпечення позову позивачка просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 відповідно до наказу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди від 28 грудня 2023 року № 211-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 ».

Застосування такого заходу забезпечення позову, на думку сторони позивача, є необхідним, оскільки його невжиття може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Оцінивши обґрунтованість доводів позивачки, суд дійшов висновку, що обраний позивачкою захід забезпечення позову є фактично тотожним заявленим позовним вимогам, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, в який просить позивачка, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Крім того, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Матеріали справи також не містять доказів, які вказують на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 149 ЦПК України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

На переконання суду, задоволенням заяви позивачки про забезпечення позову буде фактично ухвалене рішення по суті, оскільки позивачка просить заборонити вчиняти будь-які дії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 , що за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог без вирішення спору по суті, і вжиття такого заходу суперечитиме вимогам ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

З огляду на викладене суд вважає, що застосувавши такий спосіб забезпечення позову, суд наперед надає правову оцінку оспорюваному наказу, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що у заяві про забезпечення позову також не наведено обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення в справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивачки після набрання законної сили рішенням в справі без вжиття таких заходів, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя

УХ В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди про скасування наказу та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 06 травня 2025 року.

Суддя С.В. Демченко