УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва:

у складі головуючої судді Тесленко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Скрекотень О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання відповідача про витребовування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Скрекотень О. В., з цивільним позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 25 жовтня 2024 року.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 26 листопада 2024 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28 квітня 2025 року відповідач через «Електронний суд» подав клопотання про витребовування доказів, яке обґрунтовано наступним.В минулому судовому засіданні ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості для укладення з позичкою договору про передачу в рахунок аліментів належного йому нерухомого майна, яке було задоволено судом. Після судового засідання йому, з прихованого телефонного номеру зателефонувала позивачка ОСОБА_3 яка повідомила, що адвокат Скрекотень О.В. порадила їй не отримувати від нього ніяку поштову кореспонденцію і що сама ОСОБА_3 не хоче укладати угоду про передачу у власність неповнолітньої дитини нерухомого майна в рахунок сплати аліментів, адже у випадку укладення такої угоди нерухомість стане власністю дитини, а не ОСОБА_3 .. Також, ОСОБА_3 заявила, що їй потрібні аліменти оскільки вона вимушена утримувати свого ніде не працюючого чоловіка - ОСОБА_5 (цитата - а за що я з чоловіком буду жити, якщо квартиру буде оформлено на дитину і припиниться сплата аліментів). Також ОСОБА_3 заявила, що вона згодна відкликати позовну заяву у випадку, якщо він розлучиться зі своєю дружиною та одружиться із нею. Після цього всі відомі йому номери телефону ОСОБА_3 заблокувала, кореспонденцію, що надсилається ним на її ім`я вона не отримує, за всіма відомими йому її можливими місцями проживання ОСОБА_3 відсутня. За таких обставин стає зрозуміло, що єдиною підставою для звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про збільшення розміру аліментів стала необхідність утримувати свого чоловіка - ОСОБА_5 , який ніде не працює внаслідок необхідності постановки на військовий облік. Також обґрунтовано підтверджено, що ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_5 вже тривалий час привласнюють належні його неповнолітньому сину грошові кошти (аліменти, які він сплачую), які використовують на власні потреби, фактично обкрадаючи його дитину та використовуючи її в якості єдиного засобу для свого існування. Враховуючи викладене, з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи просить: 1. Витребувати у Державної податкової служби інформації про доходи ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 для встановлення обставин можливого умисного погіршення ними свого майнового стану (невжиття заходів для працевлаштування) з метою створення штучних передумов для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. 2. Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , номер засобу зв`язку: НОМЕР_4 , E-mail: невідомий, Особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» зареєстровано, інформацію про перебування на військовому обліку ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 для встановлення обставин можливого ухилення ним від постановки на військовий облік, як підтвердження використання ним мого неповнолітнього сина в якості єдиного засобу для існування в спосіб привласнення належних йому грошових коштів (аліментів). 3. Витребувати у Святошинському районному управлінні ГУНП в місті Києві 03155, м. Київ, вул. проспект Перемоги, 109 інформацію про те, чи притягувався ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (людина з аналогічними анкетними даними притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, судові справи № 759/9092/16-п, № 759/18661/23) для встановлення обставин можливого використання ним мого неповнолітнього сина в якості єдиного засобу для існування в спосіб привласнення належних йому грошових коштів (аліментів) в спосіб застосування психічного та фізичного насильства, враховуючи факт категоричної відмови ОСОБА_3 надавати мені будь яку інформацію про ОСОБА_5 , який проживає разом з моїм неповнолітнім сином.

В судовому засідання 09 травня 2025 року відповідач приймав участь в режимі відеоконференцзв`язку, вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Позивач та її представник в судове засідання з`явились, проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про зміну розміру аліментів.

Таким чином, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів входить до предмета доказування у справі.

При цьому, згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах 2, 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Натомість відповідачем разом з клопотанням про витребування доказів не було додано будь - яких доказів неможливості самостійного надання відповідних доказів суду, а також вжиття відповідних заходів задля їх отримання.

Суд зважає на те, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, учасники справи мають право надавати суду докази на підтвердження власної позиції по справі та користуватись іншими процесуальними правами, передбаченими ЦПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд може сприяти учасникам в отриманні доказів, які встановлюють наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи за умов, передбачених ст. 84 ЦПК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 42, 53, 81 - 84, 197, 198, 259 - 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про витребовування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, - відмовити.

Судове засідання відкласти на 12 год. 00 хв. 30 травня 2025 року.

Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити учасників.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя І. О. Тесленко