Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1524/25
Провадження№2/572/787/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2025 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,
за участю секретаря судових засідань Щерби А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІШАН ПЛЮС» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,
ВСТАНОВИВ :
Відзиву на позов не подано.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлялась про час проведення судового засідання належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів справи, 26.02.2025р. позивачем була надіслані на адресу ТОВ «ЕПІШАН ПЛЮС» претензія про виконання договірних зобов`язань по сплаті орендної плати за 2022-2024 роки, яка була залишена відповідачем без реагування.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).
Нормами ст. 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно ст. 22 цього Закону, орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати..
Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
Підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельною ділянкою позивача є Договір оренди земельної ділянки, яким передбачено, що орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі грошових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів. Орендна плата сплачується щорічно в строк до 30 грудня поточного року користування. (п.п. 4.1-4.4)
Відповідно ст.15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, з їх регулює, та положеннями укладеного між сторонами договору суд дій висновку про неналежне виконання ТОВ «ЕПІШАН ПЛЮС» умов договору щодо виплати позивачу ОСОБА_1 орендної плати за 2022-2024 роки та порушення ним вимог статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі» та умов Договору оренди землі від 31.05.2021 року, у зв`язку з чим стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за 2022-2024 роки є обґрунтованим.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 867,29 грн. - 3% річних з розрахунку прострочення грошового зобов`язання за період з 2022 року по 2024 роки та 4731, грн. інфляційних витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, оскільки в період з 2022 року по 2024 року (період за який заявлено вимоги) на території України діє воєнний стан, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та штрафні санкції нараховані на суму боргу.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували обставини викладені в позовній заяві, не надано.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки, позов задоволено на 87,48%, в сумі 1059,56 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ :
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІШАН ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн. 56 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.
Суддя: