КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4810/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року, ухваленого під головуванням судді Шум Л.М.,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 156 800 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 лютого 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: автомобіля «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту між ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» та ОСОБА_2 щодо транспортного засобу «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума - 160 000 грн 00 коп., франшиза - 3 200 грн 00 коп.

Позивач зазначала, що оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 значно перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, відтак, тому такий транспортний засіб вважається фізично знищеним.

ОСОБА_1 вважала, що їй має бути відшкодовано різницю між ринковою вартістю вказаного транспортного засобу до та після ДТП в загальному розмірі 185 065 грн 51 коп.

Враховуючи, що договором добровільного страхування наземного транспорту визначено страхову суму у розмірі 160 000 грн 00 коп., позивач просила стягнути із відповідача страхове відшкодування з вирахуванням франшизи в розмірі 156 800 грн 00 коп.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог. ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , відтак, не її майно пошкоджено під час ДТП та позивач не є потерпілою.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 08 лютого 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: автомобіля «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Власником автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 .

На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту між ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» та ОСОБА_2 щодо транспортного засобу «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума - 160 000 грн 00 коп., франшиза - 3 200 грн 00 коп.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 12 вересня 2024 року № 72403, який складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 424 718 грн 55 коп.

Ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 28 лютого 2024 року становить 347 774 грн 51 коп. Відтак, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу значно перевищує його ринкову вартість на момент ДТП.

Позивач вважала, що оскільки ремонт транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , є економічно необґрунтованим, відтак, такий транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Відповідно до звіту № 027-1/24 про оцінку вартості колісного транспортного засобу від 19 вересня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ринкова вартість автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , в пошкодженому вигляді внаслідок (вартість утилізації) становить 162 709 грн 00 коп.

Відтак, різницяміж ринковою вартістю вказаного транспортного засобу до та після ДТП становить 185 065 грн 51 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що із відповідача має бути стягнуто страхове відшкодування з вирахуванням франшизи в розмірі 156 800 грн 00 коп., оскільки укладеним договором добровільного страхування наземного транспорту між відповідачем та ОСОБА_2 визначено страхову суму у розмірі 160 000 грн 00 коп.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За ст. 29 Закону України «Про страхування» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місяця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, яки2й керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Так, право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (ч. 3 ст. 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (ст. 396 ЦК України).

За ч. 2 ст. 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно п. 2.2. ПДРВласник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року за № 335/2566/18 зазначено: «Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).

Позивач, який правомірно керував транспортним засобом, має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, а понад розмір страхового відшкодування, зокрема, франшизи, за рахунок винної особи.

Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, така практика є сталою.

Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.

Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).»

Колегією суддів встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , керувала ОСОБА_1 . Власником транспортного засобу є ОСОБА_3 .

Враховуючи положення п. 2.2 правил дорожнього руху, а також, що ОСОБА_3 передала транспортний засіб позивачу разом із відповідним реєстраційним документом, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди користувалась транспортним засобом «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , на достатній правові підставі.

ОСОБА_1 обгрунтовано звернулась до суду із вимогою про відшкодування завданої шкоди автомобілю, яким керувала особа під час дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вимагати відшкодування завданих збитків автомобілю може не лише власник авто, а й особа, яка на відповідній правовій підставі володіє ним.

Розв`язуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на вищевикладене та дійшов до помилкового висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування в розмірі 156 800 грн 00 коп.

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 є належним користувачем автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , відтак, має право на відшкодування завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08 лютого 2024 року за участю транспортного засобу «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 25 листопада 2024 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 568 грн 00 коп. та сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 352 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 156 800 грн 00 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 568 грн 00 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 352 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко