Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 квітня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 11.04.2021 ОСОБА_1 з використанням сервісу

online-кредитування подав заяву №4 на отримання кредиту, зареєструвавшись у власному кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», та прийнявши умови кредитного договору за допомогою одноразового паролю, в результаті чого було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4. На підставі укладеного Договору позивачем на банківську картку відповідача були перераховані кошти у розмірі

9 900,00 грн., в свою чергу відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Однак всупереч умовам кредитного договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 37 657,92 грн. 05.09.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за Кредитним договором №4 від 11.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 37 657,92 грн., яка складається із заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 900,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 27 757,92 грн. Відповідно до Наказу №15-04-2024-1 від 15.04.2024 ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» змінено найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС». З метою досудового врегулювання спору представником позивача на адресу відповідача було надіслано вимогу про сплату заборгованості за Кредитним договором №4 від 11.04.2021. Однак останній на контакт не виходив та не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості. Враховуючи наведене, позивач звернувся із даним позовом до суду та просить стягнути на його користь з відповідача вказаний розмір заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою суду від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень по справі до суду від нього не надходило.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 3 статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.12,13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Судом встановлено, що 11.04.2021 ОСОБА_1 з використанням сервісу

online-кредитування https://cashberry.com.ua/ за допомогою електронного паролю підписав заяву про прийняття оферти ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС».

На підставі вказаної зави між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.

Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі

9 900,00 грн., строк кредиту 30 календарних днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою 1,14% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 416,1% річних.

Відповідно до п. 3.1. Договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Таким чином, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору встановлено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору.

Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в розмірі 9 900,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 14.12.2022, згідно якої 11.04.2021 21:51:03 через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція №31816-70607-17213 у розмірі 9 900,00 грн. на номер карти НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4.1. Договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, зазначену в п. 1.3. цього договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2. цього Договору.

У зв`язку з чим, між первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Додаткові угоди про зміну умов договору №4 від 11.04.2021, а саме 11.05.2021; 25.05.2021; 08.06.2021; 22.06.2021; 06.07.2021; 20.07.2021; 03.08.2021; 19.08.2021; 02.09.2021; 27.09.2021, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.10.2021, зниженою процентною ставкою 1,71% в день від суми кредиту, яка застосовується в межах нового строку надання кредиту (з 1-го дня пролонгації), зазначеного у п.3 цієї Додаткової угоди, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються за домовленістю сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для позичальника.

Пунктом 6 Додаткових угод передбачено, що вони набирають чинності з моменту укладення та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з Наказом №15-04-2024-1 від 15.04.2024 ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» змінило найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС».

Відповідно до п. 5.4. Договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

В порушення вказаного пункту договору відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 37 657,92 грн.

Розмір заборгованості підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС».

Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Контррозрахунку щодо позовних вимог відповідач до суду також не надав.

Таким чином, суд вважає доведеним вказаний розмір заборгованості, допущений відповідачем за Договором про надання споживчого кредиту №4 від 11.04.2021.

Матеріалами справи також підтверджується, що 05.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №556/ФК-22, згідно умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з п. 8.1. Договору факторингу він набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності).

Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №4 від 11.04.2021 в розмірі 37 657,92 грн., з яких: 9 900,00 грн. - тіло та 27 757,92 грн. - відсотки.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, суд визнає доведеним той факт, що право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №4 від 11.04.2021 у встановленому законом порядку перейшло до позивача.

З метою досудового врегулювання спору 30.10.2023 представником позивача на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №4 від 11.04.2021. Однак останній на контакт не виходив та не вчинив жодних дій, направлених на погашення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи наведене, встановивши вказані вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов - таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи.

Сплата позивачем судового збору в сумі 2 422,40 грн. при поданні позову підтверджується квитанцією про сплату №0379-3377-6559-9184 від 11.10.2024.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

З матеріалів справи встановлено, що 01.04.2024 між позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора ОСОБА_2 та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір про надання правової допомоги №42649746.

Додатковою угодою №4 від 16.09.2024 до вказаного вище договору розширено розділ «Предмет договору» та доповнено його новим пунктом такого змісту «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 ».

Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.09.2024 сторони підтверджують, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю

6 000,00 грн.

Із урахуванням наведеного, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. є завищеним, а тому суд вважає вірним задовольнити вимоги позивача у цій частині частково - у розмірі 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 23, 81, 89, 247, 258, 259, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №4 від 11.04.2021 у розмірі 37 657 (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі

3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог позивача відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8,

;

відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, прим. 28,

.

Суддя О.О. Ковбасюк