Провадження № 2/679/307/2025
Справа № 679/1427/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1215-2015, що включає в себе Правила надання споживчих кредитів, Паспорт споживчого кредит, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, в яких визначені істотні умови і з якими позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредитні кошти в розмірі 8700,00 гривень, зі строком кредитування 300 днів, заявленим позивальником строком користування кредитом 21 день, промо ставкою 0,50 % в день, зниженою процентною ставкою 2,50% в день, стандартною процентною ставкою 3,00 % в день. Відповідачка в свою чергу підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язань, а саме: отримавши кредитні кошти не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин в тому числі в разі отримання нею грошових коштів.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору.

У той же час відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11.07.2024 становить 72623,84 гривень, з яких: 7809,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 64814,84 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позивальника програми лояльності шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 30623,84 гривен за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 42000,00 гривень.

Враховуючи вищезазначене позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 7809,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 34191,00 гривень, а також судових витрат.

Ухвалою судді від 09.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31.10.2024 Нетішинським міським судом Хмельницької області у вказаній справі ухвалено заочне рішення.

12.12.2024 відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Огойко А.А., звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення в якій зазначено, що відповідачка категорично заперечує факт укладення вказаного кредитного договору, отримання грошових коштів та користування ними. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачем не надано доказів укладення кредитного договору в електронній формі та його підписання відповідачкою, так само як і доказів перерахування коштів на рахунок позичальника.

Ухвалою суду від 06.02.2025 заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.10.2024 скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.03.2025.

Ухвалою суду від 04.03.2025 задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Огойка А.А. про витребування доказів - оригіналу електронного договору про відкриття кредитної лінії №1215-2015 від 31.05.2023. Судове засідання у справі відкладено на 24.04.2025.

08.04.2025, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, надійшов оригінал електронного договору про відкриття кредитної лінії №1215-2015 від 31.05.2023.

10.04.2025 представником відповідачки адвокатом Огойком А.А. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання для розгляду справи по суті сторони не з`явилися.

Представником позивача до позовної заяви долучено заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Належним чином повідомлена про розгляд справи відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 31.05.2023 між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1215-2015, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування ним.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Цей договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», розміщені на веб-сайті кредитодавця (creditkasa.com.ua), разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений та повністю розуміє всі умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися всіх положень цього договору.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 12 договору - реквізити сторін.

Відповідно до п.4.1-4.7 договору кредит надано в сумі 8700,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Базовий період 21 календарний день. За користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку в розмірі 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом (стандартна ставка). Визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом перерахування кредиту на рахунок кредитодавця, вказаний у цьому Договорі. У випадках, визначених цим Договором позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2,50% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п.4.8 договору строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. Дата повернення кредиту 25.03.2024.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошті згідно умов кредитного договору, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до змісту якої за допомогою системи LIQPAY здійснено платіж № від 31.05.2023 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором № 1215-2015 від 31.05.2023 на суму 8700,00 грн. Також перерахування коштів відповідачці підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

За умовами цього договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк та сплати проценти за користування ними, однак своїх зобов`язань не виконала та не повернула, отримані в позику грошові кошти, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії станом на 11.07.2024 загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 72623,84 гривень та складається з: заборгованість за основним боргом 7809,00 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 64814,84 гривень.

Разом з тим у позовній заві позивачем зазначено, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позивальника програми лояльності шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами на суму 30623,84 гривень.

Відтак, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором складає: 7809,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 34191,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

З розрахунку заборгованості також вбачається, що ОСОБА_1 13.06.2023 внесено кошти на погашення заборгованості за договором №1215-2015 від 31.05.2023 у сумі 1500,00 гривень.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідачки до фінансової установи та отримання нею кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлені під час розгляду фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перебувають в загальному доступі, розміщенні на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За обставинами даної справи відповідачка ОСОБА_1 шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора А5256, отриманого від позивача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала договір про відкриття кредитної лінії № 1215-2015 від 31.05.2023 в електронній формі, що відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору такі як розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений; сторони не досягли б згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачці, тому заперечення відповідачки щодо не укладення нею договору про відкриття кредитної лінії суд до уваги не приймає.

Необґрунтованими є твердження відповідачки і про те, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих доказів дійсного отримання нею грошових коштів за договором.

Так, у матеріалах справи наявна довідка АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якої за допомогою системи LIQPAY здійснено платіж № від 31.05.2023 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором № 1215-2015 від 31.05.2023 на суму 8700,00 грн. Також перерахування коштів відповідачці підтверджується довідкою виданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Відповідачка всупереч принципу змагальності цивільного судочинства не надала доказів того, що вказана у договорі банківська карта № НОМЕР_1 їй не належить, а також не спростувала шляхом надання виписки про рух коштів по цій банківській карті те, що відповідні кредитні кошти за вказаним договором були зараховані на її рахунок.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка, сплачуючи 13.06.2023 заборгованість за тілом кредиту та процентами фактично визнала як факт укладення договору так і його умови.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачкою не спростовано, що відповідачка припустилася порушення умов кредитного договору щодо своєчасної сплати суми кредиту, процентів за користування ним, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, а тому права позивача яким доведено правові підстави набуття права вимоги за вказаними кредитним договором, підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7809,00 гривень.

Щодо розміру заявлених до стягнення з відповідачки процентів у сумі 34191,00 гривень суд зазначає наступне.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини 1 статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року, №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1-2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 зазначено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є явно несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 7809,00 гривень.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача становитиме 15618,00 гривень.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (37% від ціни позову), відповідно до норм ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 896,28 гривень, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76, 82, 89, 141, 191, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1215-2015 від 31.05.2023 у розмірі 15618 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 896 (вісімсот дев`яносто шість) гривень 28 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.04.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, 01133, ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк