07.05.2025 Справа № 363/6667/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Дрозд В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим заявника ОСОБА_4 , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, як особа, що прожила зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Мати заявника ОСОБА_2 , яка проживала зі спадкодавцем в незареєстрованому шлюбі, звертатись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не буде, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно: 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за тією ж адресою; земельних ділянок, площею 1,74 га та 0,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за адресою: Ровівська сільська рада, Вишгородський район, Київська область. Спадщину після смерті спадкодавця заявник прийняла, звернувшись в установлений законодавством строк з відповідною заявою до Приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіної А.М., на підставі чого була заведена спадкова справа № 52/2024. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику відмовлено по причині відсутності підстав для спадкування за законом, відсутності доказів, що підтверджують родинні стосунки, факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. У зв`язку з чим, виникала необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю спадкодавця та заявника, що є необхідним для підтвердження права на спадщину заявника та належного її оформлення. Окрім того, зазначила, що у 1974 році спадкодавець переїхав проживати у сім`ю заявника в с. Круги Вишгородського району Київської області. У заявника зі спадкодавцем склалися теплі сімейні стосунки, спадкодавець називав її дочкою. Згодом, разом з матір`ю заявника спадкодавець спільно почали будівництво нового житлового будинку в смт. Димер Вишгородського району Київської області, будівництво якого було завершено у 1985 році. 02.03.2004 року спадкодавець подарував заявнику 11/20 частин зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . У квітні 2014 року заявник разом зі спадкодавцем приватизували земельні ділянки за зазначеною адресою: площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, частка кожного в праві спільної часткової власності складає 1/2. 11.06.2014 року спадкодавець подарував заявнику 9/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . По причині похилого віку матері і спадкодавця та потреби останніх в сторонній допомозі, заявник у січні 2019 року переїхала проживати до матері і спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 . З січня 2019 року по день смерті спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю, разом вели спільне господарство, спільно харчувалися, були поєднані спільним побутом. Заявник доглядала та опікувалася спадкодавцем при його житті, похорони спадкодавця провела за власні кошти. Заявник фактично проживає за зазначеною адресою по сьогоднішній час. Представник заявника, вказала, що факт спільного проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця підтверджується актами депутата, а також можуть бути підтверджені показами свідків. На підставі викладеного звернулася до суду та просила встановити факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю в період часу не менш як п`ять років, починаючи з січня 2019 року до часу відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник будучи присутніми у судовому засіданні заяву підтримували та просили про її задоволення у повному обсязі, надали аналогічні пояснення викладеним у заяві. В подальшому у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника сільської ради.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що заявник є їх сусідкою, яка проживає з 2006 року зі своїми батьками та доглядає за ними.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 07.06.2024 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно.

02.12.2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіною А.М. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 52/2024.

10.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіної А.М. із заявою про видачу свідоцтва.

Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Загвоздіної А.М. від 10.12.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , в зв`язку із не наданням ОСОБА_1 доказів родинних стосунків із спадкодавцем.

Із позовної заяви та наданих заявником у судовому засіданні пояснень встановлено, що матір заявника ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 в незареєстрованому шлюбі. У 1974 році спадкодавець переїхав проживати у сім`ю заявника в с. Круги Вишгородського району Київської області. Згодом, разом з матір`ю заявника спадкодавець спільно почали будівництво нового житлового будинку в смт. Димер Вишгородського району Київської області, будівництво якого було завершено у 1985 році, який і в подальшому спадкодавцем був подарований заявнику. Окрім того, пояснила, що з 2019 року по день смерті спадкодавця, проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю, разом вели спільне господарство, спільно харчувалися, були поєднані спільним побутом. У заявника зі спадкодавцем склалися теплі сімейні стосунки, спадкодавець називав її дочкою. Також, заявник наголосила, що її матір є особою похилого віку, хворіє, а тому звертатись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не буде, на спадкове майно не претендує.

02.03.2004 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 02.03.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Голуб Л.А.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 20687120 від 17.04.2014 року та № 20687561 від 17.04.2014 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному з 05.04.2014 року належать земельні ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :19:031:0726 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2 га, з кадастровим номером :19:031:0727 для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2014 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 9/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 11.06.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. та витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22822329 від 11.06.2014 року.

З акту про встановлення фактів складеного депутатом Димерської селищної ради Станькевич С.М. № 2962/С-А від 07.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 з січня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , день смерті ОСОБА_4 , дійсно проживала з ним однією сім`єю, разом вели спільне господарство, спільно харчувалися, були поєднані спільним побутом та ОСОБА_1 здійснила його поховання за власні кошти.

Згідно акту про фактичне проживання складеного депутатом Димерської селищної ради Станькевич С.М. № 2970/С-А від 18.12.2024 року при обстеженні за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2019 року фактично проживає за вказаною адресою по день складання цього акту.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Про проживання однією сім`єю можуть свідчити, у сукупності, наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 08 серпня 2023 року у справі № 752/13615/20-ц.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги також можуть братися показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фото/відео матеріали, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц, від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19.

Матеріалами справи підтверджено, що заявник з 2019 року постійно проживала разом з матір`ю та вітчимом, вела спільне господарство та були поєднані спільним побутом, доглядала та опікувалася спадкодавцем при його житті та здійснила його поховання за власні кошти. Отже встановлено, що заявник постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, як вбачається із витребуваної судом копії спадкової справи, заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , інші спадкоємці, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини відсутні.

При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, який їй за життя подарував ОСОБА_4 та співвласником земельних ділянок, які зокрема і бажає успадкувати, а також, суд враховує, що відсутні будь-які інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину після померлого ОСОБА_4 , у тому числі і ОСОБА_2 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцями є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки і чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Із аналізу показань свідків та всіх наданих доказів, суд приходить до висновку, що заявником доведено факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем саме однією сім`єю не менше п`яти років, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як п`ять років, починаючи з січня 2019 року до часу відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.09.1998 року Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заінтересовані особи: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області (, адреса: Київська область, Вишгородський район, с-ще Димер, вул. Соборна, буд. 19); ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 18.07.1996 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова