СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14712/24

пр. № 2/759/571/25

23 квітня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ТОВ « УЛФ-ФІНАНС» Приходько І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

До Святошинського районного суду м. Києва 16.07.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 липня 2023 року в м. Києві.

Позовну заяву мотивує тим, що позивач є власником автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . 15 липня 2023 року в м. Києві (неподалік вул. Оборони Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля, автомобіля FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням відповідача 1 ОСОБА_2 .

Позивач стверджує, що вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем 1 пунктів 2.3б та 12.9б Правил дорожнього руху, оскільки останній, керуючи технічно справним автомобілем LEXUS RX350, не був уважним, здійснив рух узбіччям, яке виділене суцільною лінією дорожньої розмітки, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями позивача та ОСОБА_4 .

В результаті ДТП належний позивачу автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, опис яких міститься у Протоколі №2/7-А огляду транспортного засобу від 24.07.2023р.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року (справа № 759/5632/24, провадження № 3/759/2258/24), яка набрала законної сили, відповідача 1 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що вина відповідача 1 підтверджується не лише вказаною постановою суду, а й поясненнями потерпілих (у тому числі позивача), показаннями свідка, схемою ДТП, протоколом огляду місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, висновками експертів.

Згідно з Висновком експерта-оцінювача, зазначеному у Звіті №3/5-1-А від 15.05.2024р., вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані становить 224 696,16 грн., а ринкова вартість цього ж автомобіля на момент пошкодження становила 1 284 608,20 грн.

Позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 160 000,00 грн. Таким чином, розмір завданих йому матеріальних збитків становить 899 912,04 грн. (1 284 608,20 грн. - 224 696,16 грн. - 160 000,00 грн.). Крім того, позивач поніс витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами.

Позивач вважає, що відповідальність за завдану шкоду, окрім безпосереднього винуватця ДТП - відповідача 1, також несе відповідач 2 ОСОБА_3 , який на момент ДТП фактично користувався автомобілем LEXUS RX350 на підставі договору фінансового лізингу з відповідачем 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС».

Окрім матеріальної шкоди, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 150 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це душевними стражданнями, психологічним шоком, порушенням нормального способу життя, необхідністю звернення за медичною допомогою для себе та малолітнього сина, який також перебував в автомобілі під час ДТП, а також значними незручностями, пов`язаними з відсутністю автомобіля.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження.

14 листопада 2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач 1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач 2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

15 липня 2023 року в м. Києві (неподалік вул. Оборони Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача, автомобіля FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням відповідача 1 ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року (справа № 759/5632/24, провадження № 3/759/2258/24), яка набрала законної сили, відповідача 1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Внаслідок ДТП автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, отримав механічні пошкодження, зафіксовані у Протоколі №2/7-А огляду транспортного засобу від 24.07.2023р.

Згідно висновку експерта « 1-30/1-1049/01 від 30.10.2023 року зазначено, що з технічної точки зору причиною дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням автомобілів Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_5 , Lexus RX 350 реєстраційний номер НОМЕР_6 і Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 - є невідповідності вимогам п.п. 2.3 б), 12.9 б) і 12.3 Правил дорожнього руху України у діях водія автомобіля Lexus RX 350 реєстраційний номер НОМЕР_4 , які він допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автомобіля Ford Transit реєстраційний номерАА 8189 00.

Згідно платіжного доручення ОСОБА_5 сплатив ТОВ «Український центр судових експертиз » за експертні послуги 30 000,00 грн. за договором № 1/Е-20/10 від 20.10.2023 року.

Згідно зі звітом № 2/7-А від 25.07.2023 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження складає 1 284 608,20 грн.

Згідно акту здачі-прийняття робіт загальна вартість послуги, а саме оцінка автомобіля становить 9 000,00 грн.

Згідно зі звітом № 3/5-А від 15.05.2024 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження складає 1 284 608,20 грн.

Згідно акту здачі-прийняття робіт загальна вартість послуги, а саме оцінка автомобіля становить 6 500,00 грн.

Згідно зі Звітом №3/5-1-А від 15.05.2024р., ринкова вартість автомобіля позивача MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані становить - 224 696,16 грн.

Позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 160 000,00 грн., що підтверджується рухом коштів по картці від 22.05.2024 р.

Витрати позивача на евакуацію пошкодженого автомобіля склали 3 500,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме актом виконаних робіт та чеком № .

На момент ДТП автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_4 належав на праві власності відповідачу 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та перебував у користуванні відповідача 2 ОСОБА_3 на підставі договору фінансового лізингу від 29.11.2021 року

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року встановлено факт вчинення відповідачем 1 ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль. Вказана постанова суду набрала законної сили та відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковою для суду у частині встановлення фактів, що мають значення для розгляду даної цивільної справи, зокрема щодо вини відповідача 1 у скоєнні ДТП.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_4 належав на праві власності відповідачу 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та перебував у користуванні відповідача 2 ОСОБА_3 на підставі договору фінансового лізингу.

Згідно зі статтею 780 Цивільного кодексу України, шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Враховуючи встановлену вину відповідача 1 ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а також те, що відповідач 2 ОСОБА_3 користувався транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, на законній підставі (договір лізингу) та передав даний транспортний засіб у користування ОСОБА_2 , суд вважає, що саме вони несуть солідарну відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду.

Щодо відповідальності відповідача 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що якщо протиправному заволодінню джерелом підвищеної небезпеки сприяла недбалість його власника (володільця), шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, може бути відшкодована ним частково або в повному обсязі. Проте, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» допустило недбалість, яка б сприяла протиправному заволодінню автомобілем або безпосередньо призвела до настання ДТП. Сам факт володіння транспортним засобом на праві власності за відсутності доведеної недбалості не є достатньою підставою для покладення на відповідача 3 відповідальності за шкоду, завдану діями інших осіб, яка правомірно користувалися даним транспортним засобом.

У даному випадку, на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_4 хоча і належав на праві власності ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», проте фактично перебував у користуванні ОСОБА_3 на підставі договору фінансового лізингу.

Суд, посилаючись на частину 2 статті 1187 ЦК України, яка передбачає можливість покладення відповідальності на власника, якщо протиправному заволодінню джерелом підвищеної небезпеки сприяла його недбалість, не встановив наявності такої недбалості з боку ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». Позивачем не було надано жодних доказів того, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» своїми діями чи бездіяльністю сприяло протиправному заволодінню автомобілем або створенню умов для скоєння ДТП.

Таким чином, суд, керуючись принципом належного суб`єкта відповідальності, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення солідарної відповідальності за завдану шкоду на ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», оскільки товариство не здійснювало безпосереднього управління транспортним засобом у момент ДТП і не було доведено його сприяння протиправному заволодінню.

Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів 1 ОСОБА_2 та відповідача 2 ОСОБА_3 солідарно, становить 899 912,04 грн.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна.

Суд, беручи до уваги обставини дорожньо-транспортної пригоди, факт пошкодження належного позивачу автомобіля, необхідність вжиття заходів для його відновлення, пов`язані з цим незручності, а також емоційний стрес, якого зазнав позивач та члени його сім`ї, зокрема малолітній син, який перебував в автомобілі під час ДТП, вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача 1.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд, керуючись частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України та враховуючи характер і тривалість страждань позивача, тяжкість наслідків ДТП, а також вимоги розумності та справедливості, вважає обґрунтованим часткове задоволення позовних вимог у цій частині та визначає розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів 1 та 2, у сумі 30 000,00 грн. Суд вважає, що саме такий розмір компенсації буде співмірним із завданими позивачу моральними стражданнями та відповідатиме принципам розумності та справедливості. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 150 000,00 грн. суд вважає завищеним та таким, що не відповідає характеру та обсягу понесених позивачем моральних втрат.

Щодо понесених позивачем судових витрат, а саме витрат на проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 30 000,00 грн. та витрат на проведення трасологічної експертизи у розмірі 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень), 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень) витрати на евакуацію транспортного засобу, 6 500,00 грн (шість тисяч п`ятсот грн.) витрати за оцінку вартості автомобіля, суд вважає їх документально підтвердженими, необхідними для розгляду справи та такими, що підлягають стягненню з відповідачів 1 ОСОБА_2 та відповідача 2 ОСОБА_3 солідарно на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог майнового характеру.

На підставі встановлених фактичних обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність вини відповідача 1 у скоєнні ДТП, що підтверджується відповідною постановою суду, та відповідальності відповідача 2 як законного користувача джерела підвищеної небезпеки, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 899 912,04 грн. (з урахуванням страхового відшкодування) та витрат на проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 30 000,00 грн. та витрат на проведення трасологічної експертизи у розмірі 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень), 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень) витрати на евакуацію транспортного засобу, 6 500,00 грн (шість тисяч п`ятсот грн.) витрати за оцінку вартості автомобіля, а також компенсації моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн., покладаючи солідарну відповідальність на відповідачів 1 та 2. Водночас суд не знайшов правових підстав для задоволення позову до відповідача 3 у зв`язку з відсутністю доказів його недбалості, та визнав обґрунтованими витрати позивача на проведення експертиз та оцінки, які підлягають стягненню з відповідачів 1 та 2 солідарно, разом зі сплаченим судовим збором пропорційно до задоволеної частини позову.

На підставі статей 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України, статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 4, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) 899 912,04 грн. (вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень, 4 копійки) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) витрати на проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) витрати на проведення трасологічної експертизи у розмірі 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень), 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень) витрати на евакуацію транспортного засобу, 6 500,00 грн (шість тисяч п`ятсот грн.) витрати за оцінку вартості автомобіля, а всього 19 000,00 грн (дев`ятнадцять тисяч грн.)

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 534 (десять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 16 копійок.

В частині позовних вимог до ТОВ «УЛФ Фінанс» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко