Справа №516/733/23
Провадження №4-с/516/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

у складі: судді Под`ячевої І.Д.

при секретарі Прущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Бондарева Романа Володимировича вчиненні у виконавчому провадженні № 76298799 відкритому на підставі виконавчого листа № 251/2024 по справі № 516/733/2023 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньої оплати, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Бондарева Романа Володимировича вчиненні у виконавчому провадженні № 76298799 відкритому на підставі виконавчого листа № 251/2024 по справі № 516/733/2023 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньої оплати.

В обґрунтування скарги, представником зазначено, що 22 лютого 2024 року рішенням Теплодарського міського суду Одеської області в справі №516/733/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та вирішено стягнути ФОП ОСОБА_3 суму попередньої оплати в розмірі 134000 грн.. Постановою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2024 року в спре №516/733/23 зазначене рішення залишено без змін. Теплодарським міським судом Одеської області видано виконавчий лист №251/2024 від 12.09.2024 р.. 14 жовтня 2024 року на виконання рішення Теплодарського міського суду Одеська області приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В відкрито виконавче провадження №76298799. 24 січня 2025 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано клопотання до приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника. У клопотанні стягувач просив звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме на квартиру (загальною площею (кв.м): 46.4, житловою площею (кв.м): 16.7; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Клопотання мотивовано тим, що жодних грошових коштів від ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 отримано так і не було. 17 квітня 2025 року приватним виконавцем Бондаревим Р.В. надано відповідь № 9312, в якій зазначено про неможливість звернення стягнення на квартиру у зв`язку з тим, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року в справі №757/55076/23-к заборонено виконавцям вчиняти будь-які виконавчі дії щодо нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_3 , що фактично унеможливлює звернення стягнення на вказане майно. Позивач вважає, що дії, а саме відмова приватного виконавця Бондарева Р.В. у зверненні стягнення на майно є безпідставною, оскільки рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 1 ст.129 Конституції України є обов 'язковим до виконання. Виконавче провадження є остаточною стадією судового процесу, яка полягає у примусовому виконанні рішення суду. При цьому, звернення стягнення на нерухоме майно є необхідною дією у виконавчому провадженні, що забезпечує виконання рішення суду у разі відсутності грошових коштів у боржника. Позивач звертає увагу суду на те, що станом на дату подання цієї скарги ОСОБА_1 не отримав жодних грошових коштів від ОСОБА_3 , що свідчить про недостатність в неї коштів і є підставою для звернення стягнення на нерухоме майно.

На думку скаржника, існування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва, про яке зазначає приватний виконавець, ніяким чином не перешкоджає йому звернути стягнення на нерухоме майно, адже в Законі України «Про виконавче провадження» відсутня така підстава для відмови у зверненні стягнення на майно як ухвала слідчого судді про заборону вчиняти виконавчі дії щодо майна.

В скарзі представник, на підставі викладеного, просить зобов`язати приватного виконавця Одеського виконавчого округу Бондарева Р.В. звернути стягнення на нерухоме майно боржника у виконавчому провадженні № 76298799, а саме на квартиру (загальною площею (кв.м): 46.4, житловою площею (кв.м): 16.7; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ..

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав зазначених в скарзі.

Приватний виконавець в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення скарги, оскільки дійсно рішення суду є обов`язковим для виконання та ухвала слідчого судді перешкоджає виконати рішення судів у зведеному виконавчому провадженні № 75878507 належним чином.

Суд розглянувши скаргу та додані до неї документи, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Так, судом встановлено, що 14 жовтня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 516/733/23 виданого 12 вересня 2024 року Теплодарським міським судом Одеської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму попередньої оплати в розмірі 134000 грн..

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_3 , стягувачем ОСОБА_1 ..

24 січня 2025 року стягувач через свого представника ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця із клопотанням про звернення стягнення на нерухове майно боржника, а саме звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ..

17 квітня 2025 року за вих. № 9312 приватний виконавець відмовив у задоволенні клопотання стягувача із посиланням на ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно, із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати як власникам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців тощо), а саме на, серед іншого, на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного майна, крім як накладення арешту.

Відповідно до ст. 447 та ст. 447-1 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Представник стягувача звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця зазначив, що відмова приватного виконавця звернути стягнення на об`єкт нерухомості, який належить боржнику порушує право стягувача на реалізацію судового рішення та саме по собі снування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 30 листопада 2024 року, ніяким чином не перешкоджає йому звернути стягнення на нерухоме майно, адже в Законі України «Про виконавче провадження» відсутня така підстава для відмови у зверненні стягнення на майно як ухвала слідчого судді про заборону вчиняти виконавчі дії щодо майна.

Проте, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Як повідомив приватний виконавець Бондарев Р.В. в судовому засіданні, у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 75878507, в якому боржником є ОСОБА_3 , одним зі стягувачів є ОСОБА_1 ..

Станом на квітень 2025 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів є запис про накладення арешту на майно, із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати як власникам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців тощо), на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Також заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного майна, крім як накладення арешту.

Запис в Реєстрі зроблено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Згідно ухвали слідчого судді квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002140.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 оскаржив її до Київського апеляційного суду в частині визначення в резолютивній частині ухвали положення про заборону виконавцям проводити виконавчі, реєстраційні та інші дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 послався на те, що встановлена оскаржуваною ухвалою слідчого судді заборона виконавцям вчиняти будь-які дії щодо квартири нівелює принцип обов`язковості судових рішень, адже унеможливлює звернення стягнення на квартиру ОСОБА_3 , а скасування заборони виконавцям проводити виконавчі дії щодо квартири боржника навпаки, сприятиме поновленню його порушених прав та законних інтересів, оскільки боржник зобов`язана повернути йому грошові кошти згідно з рішенням суду, що набрало законної сили.

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 січня 2025 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року залишено без змін.

В судовому засіданні, представник скаржника повідомив, що ОСОБА_1 станом на травень 2025 року визнаний потерпілим в рамках кримінального провадження № 0002140.

З урахуванням викладеного приватний виконавець у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» правомірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_3 , оскільки зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та входить до переліку майна визначено в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року, якою майно ОСОБА_3 арештовано та заборонено реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців тощо).

За таких даних, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Бондарева Р.В. щодо відмови у задоволенні клопотання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Керуючись ст. ст. 447, 447-1 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Бондарева Романа Володимировича в рамках виконавчого провадження № 76298799 вчиненні 17 квітня 2025 року за № 9312 щодо відмови у задоволенні клопотання про звернення стягнення на квартиру (загальною площею (кв.м): 46.4, житловою площею (кв.м): 16.7; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Д. Под`ячева