Справа № 345/809/25
Провадження № 2-др/345/16/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Відповідачка подала заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме просить стягнути із позивача на її користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2127,00 грн. Заяву мотивує тим, що у даній справі суд, серед іншого, у мотивувальній частині рішення зазначив «розмір витрат на професійну правничу допомогу, які повинен сплатити позивач відповідачу становить 2127,00грн (7000* 30,39%), що пропорційно розміру відмовлених позовних вимог». Однак не відобразив у резолютивній частині зазначене рішення. Тому просить ухвалити в цій частині додаткове рішення.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025 року було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін. На підставі положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025 року позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. А саме стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 33 629,17 грн. заборгованості за кредитним договором №001 від 11.11.2019 року, 35 352,51 грн. заборгованості за кредитним договором №001 від 23.11.2020 року, 4395,30 грн. заборгованість за кредитним договором № від 16.03.2021 року, а загалом 73 376,98 грн. заборгованості. Також стягнути із Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 згідно ч.10 ст. 141 ЦПК України різницю понесених судових витрат у сумі 441,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Тобто вказаним рішенням суду вирішено питання про розподіл судових витрат. А саме встановлено, що витрати на сплату судового збору, які повинен сплатити відповідач позивачу, становлять 1686,00 грн. (2422,40 грн. *69,61%), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А розмір витрат на професійну правничу допомогу, які повинен сплатити позивач відповідачу становить 2127,00грн (7000* 30,39%), що пропорційно розміру відмовлених позовних вимог.

При цьому судом враховано, що згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки розмір судових витрат відповідача є більшим, ніж розмір витрат позивача, суд прийшов до висновку, що у відповідності до вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України позивач зобов`язаний сплатити відповідачу різницю таких витрат у розмірі 441,00 грн. (2127,00 -1686,00).

Тобто в даному випадку судом в повному обсязі вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат за надання правничої допомоги.

Покликання відповідача начебто у резолютивній частині рішення не відображено зазначене у мотивувальній частині рішення питання про стягнення із позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги не заслуговують на увагу. Адже, як зазначалося вище, питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішено з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України (стягнення різниці понесених судових витрат), що відображено, як в мотивувальній, так і резолютивній частині рішення суду. Тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення в цій частині.

При цьому, незгода з висновками суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати реалізується шляхом апеляційного оскарження, а не у спосіб подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Тому в задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 260, 261, 268, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити відповідачу в ухваленні додаткового рішення по справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ