Справа № 306/177/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на заочне рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2024 року, ухвалене суддею Жиганська Н.М., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивувало тим, що 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5487570 від 04.02.2022 у розмірі 10 600 грн шляхом перерахування на банківську карту, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,99% в день. Знижена процентна ставка 0,995% в день. Кредит отримано на споживчі(особисті) потреби. Кредит укладено шляхом акцептування відповідачкою оферти електронного кредитного договору за допомогою одноразового електронного підпису.

06.03.2022 відповідачка не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту.

У зв`язку з введенням воєнного стану ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про надання кредитних канікул та призупинення нарахування процентів з 25.02.2022 по 30.04.2022.

У період з 01.05.2022 по 03.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою.

24.06.2022 за ініціативою позивача в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 13 816,57 грн та надано можливість споживачці погасити кредит, однак така даною можливістю не скористалася.

ТОВ «Авентус Україна» взяті на себе зобов`язання виконало, надало кредит, однак відповідачка свої зобов`язання не виконала у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості.

29.05.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" укладено Договір факторингу №29-05/2023Ф, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передало ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" прийняло належні ТОВ " Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, в тому числі і до відповідача в сумі 51 100,48 грн.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором №5487570 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 51 100,48 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Заочним рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №5487570 від 04.02.2022 у розмірі 51 100,48 грн, яка складається з: 38 444,08 грн сума заборгованості, 12 656,40 грн нараховані відсотки за 60 днів, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» подало апеляційну скаргу на заочне рішення суду першої інстанції в якій просить скасувати заочне рішення в частині відмови у задоволенні вимог відносно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим таке заочне рішення ухвалене судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах посилається на те, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують оплату наданих послуг з професійної правничої допомоги в розмірі 10 000 грн, а саме: договір про надання правничої допомоги, звіт про надання правничої допомоги, квитанція про сплату витрат на професійну правову допомогу.

Крім цього, просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог відносно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом оскаржується рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому апеляційним судом переглядається оскаржуване рішення тільки в оскаржуваній частині.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.01.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» то адвокатом Столітній М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023, згідно умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

При визначення розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складеності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката(п. 4.2. Договору).

Пунктами 4.4.-4.5. Договору передбачено, що факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Підставою для оплати є рахунок-фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Згідно звіту про надання правової допомоги від 17.01.2024 адвокат Столітній М.М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» наступні види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви 3 000 грн (1 година 1 000 грн); складення позовної заяви 5 000 грн (1 година 1 000 грн); подання до Свалявського районного суду Закарпатської області позовної заяви в інтересах клієнта 2 000 грн(1 година 1 000 грн).

Відповідно до платіжної інструкції №2881 від 18.01.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перерахувало адвокату Столітній М.М. сплату за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви в розмірі 10 000 грн.

28.03.2025 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщєва Є. О. укладено договір про надання правничої допомоги №28/03-2024 від 28.03.2024, згідно умов якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

При визначення розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складеності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката(п. 4.2. Договору).

Пунктами 4.4.-4.5. Договору передбачено, що факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Підставою для оплати є рахунок-фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем в суді першої інстанції адвокатом Столітнім М.М надано звіт від 17.01.2024 за яким останній надав наступні види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви 3 000 грн (1 година 1 000 грн); складення позовної заяви 5 000 грн (1 година 1 000 грн); подання до Свалявського районного суду Закарпатської області позовної заяви в інтересах клієнта 2 000 грн(1 година 1 000 грн).

Згідно звіту про надання правової допомоги №67 від 27.09.2024 адвокат Городнішєва Є.О. надала ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» наступні види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання апеляційної скарги 1 000 грн(1 година 500 грн); складення апеляційної скарги 2 500 грн(1 година 500 грн); подання до Закарпатського апеляційного суду апеляційної скарги в інтересах клієнта 500 грн(1 година 500 грн). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до платіжної інструкції №5962 від 27.09.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перерахувало адвокату Городніщєвій Є.О. сплату за правову експертизу документів та складання апеляційної скарги в розмірі 4 000 грн.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. […] Гонорар успіху як сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. […] за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70 - 72) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Перевіряючи розмір витрат на надану позивачеві професійну правничу допомогу адвокатом Столітнім М.М. в суді першої інстанції та адвокатом Городніщевою Є.О. в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 14 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що до витрат на правову допомогу не відноситься збір та аналіз доказів для подання позовної заяви та зібрання доказів при підготовці апеляційної скарги, подання до суду першої інстанції позовної заяви та подання апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду також враховує, що правова позиція сторони позивача в цій справі не змінювалась в суді першої інстанції, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими сторона у справі обґрунтувала свої заперечення та інші обставини.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, заперечень сторони відповідача щодо поданої позивачем заяви про відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в розмірі 5000,00 грн в суді першої інстанції та 2 000,00 грн в суді апеляційної інстанції, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатами в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», задовольнити частково.

Заочне рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2024 року, скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та ухвалити з даної вимоги нове судове рішення про часткове стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», судові витрати у розмірі 5 000,00 гривень витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», судові витрати у розмірі 2 000,00 гривень витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: