У Х В А Л А

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 754/4993/23

провадження № 61-3189ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лужбіна Надія Борисівна, на постанову Київського апеляційного суду

від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації середньої вартості 1/2 автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації середньої вартості 1/2 автомобіля у розмірі

127 260 грн, витрат за отримання висновку про визначення середньої ринкової вартості транспортного засобу у розмірі 4 500 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Величко Лариси Петрівни задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію середньої ринкової вартості 1/2 частини автомобіля марки «Volkswagen Transporter» у розмірі 127 260 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

11 березня 2025 року представник ОСОБА_1 -адвокат Лужбіна Н. Б. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно докази порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтями 272, 386 ЦПК України.

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника подала заяву про усунення недоліків, в якій вказує, що повний текст оскаржуваної постанови

ОСОБА_1 не отримував, що підтверджується листом-відповіддю Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року, відповідно до якого встановлено, що у матеріалах справи наявний супровідний лист апеляційного суду від 27 грудня 2024 року про направлення постанови від 04 грудня 2024 року на адресу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ). Також, як зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи міститься інформація про отримання копії постанови від 04 грудня 2024 року та ознайомлення з матеріалами справи 05 березня 2025 року адвокатом Лужбіною Н. Б., яка діє в інтересах

ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 на момент розгляду апеляційної скарги позивача та на даний час перебуває за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту.

Представник заявника 05 березня 2025 року ознайомилась із матеріалами справи та в цей же день отримала повний текст постанови, що підтверджується наданою копією заяви із власноручної розпискою представника ОСОБА_1 - адвоката Лужбіної Н. Б.

З огляду на вказане, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лужбіної Н. Б. та поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня

2024 року.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 25 травня

2020 року у справі №347/955/16, від 02 жовтня 2024 року у справі № 686/26591/21.

Також зазначає, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності заявника, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Лужбіна Надія Борисівна строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лужбіна Надія Борисівна, на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва матеріали справи

№ 754/4993/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації середньої вартості 1/2 автомобіля.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська