Справа № 521/4387/25
Провадження № 2/521/3589/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року до суду звернулась з позовом адвокат Юшинська І.Є. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, у якому просила суд визнати недійсним шлюб, укладений між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіки Молдова ОСОБА_2 , зареєстрований 05 січня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 15.

Позов обґрунтований тим, що восени 2018 року до позивача звернувся знайомий з проханням про допомогу своєму другу громадянину Республіки Молдова ОСОБА_2 . Прохання полягало у допомозі ОСОБА_2 в оформлені документів, а саме посвідки на право проживання в Україні, шляхом укладання з ОСОБА_1 фіктивного шлюбу, який надасть йому змогу отримати таку посвідку. Через дружні стосунки із другом відповідача ОСОБА_1 погодилась надати таку допомогу, тим паче, що сама не проживала на території України на постійній основі.

В грудні 2018 року позивач разом з відповідачем вперше зустрілися біля Малиновського відділу ДРАЦС у м. Одесі та подали заяву на реєстрацію шлюбу. Вдруге сторони зустрілися 05.01.2019 року у Малиновському відділі ДРАЦС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де зареєстрували свій шлюб, про що було складено актовий запис №15. Після дати укладання шлюбу сторони більше не бачились, не спілкувались, а 05.01.2019 року відповідач пообіцяв розірвати шлюб після отримання необхідних йому документів.

З 2024 року позивач намагалась зв`язатись з відповідачем через знайомого для того, щоб домовитись з ним з приводу розірвання шлюбу. Проте телефон номеру телефону відповідача вона не мала, а знайомий повідомив, що наскільки відомо останньому відповідач виїхав з України у 2020 році і з того часу знаходиться поза зоною досяжності. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте раніше до суду було надано заяву, в якій він визнав позов в повному обсязі та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 05 січня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований 05 січня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується оригіналом свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №15. (а.с.29)

Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Стаття 25 СК України закріплює принцип одношлюбності, тобто жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У силу ч. 1 ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Згідно ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до абзацу 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач уклала шлюб без намірів створити сім`ю, тобто шлюб носив фіктивний характер.

Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16-ц.

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 2.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є, зокрема, рішення суду про визнання шлюбу недійсним.

Отже, шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, тобто, щоб хоча б одна із осіб, які укладають такий шлюб, не бажала створити сім`ю. При цьому зовнішнє виявлення волі волевиявлення особи або осіб, які уклали шлюб, суперечить їх волі. Оскільки однією із умов дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які укладають шлюб, за фіктивного шлюбу така умова відсутня, а тому такий шлюб має визнаватися недійсним.

З позовної заяви вбачається, що позивач через прохання знайомого вирішила укласти з іноземцем фіктивний шлюб, та 05.01.2019 року одружилась з відповідачем. Позивач зазначає про те, що шлюб було укладено без наміру створення сім`ї. Реєстрація шлюбу відповідачу була необхідна для легалізації його перебування на території України, отримання на його підставі відповідних документів. Дітей від даного шлюбу подружжя не має. До моменту реєстрації шлюбу та після цього сторони разом не проживали, спільного господарства не вели, спільного бюджету не мали.

На підтвердження того, що позивачка не проживає постійно на території України та одразу виїхала за кордон після реєстрації фіктивного шлюбу представником позивача надано відповідь Держаної прикордонної служби України від №19/22994-25 від 21.03.2025 року. (а.с. 30-31)

Водночас, судом встановлено, що вказаний шлюб також носить фіктивний характер. Як підтвердили сторони, укладений 05.01.2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шлюб є фіктивним, оскільки був укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, а лише з метою легалізації перебування відповідача на території України, отримання відповідних документів, що відповідно до ст. 40 СК України є підставою для визнання шлюбу недійсним за рішенням суду.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , в якій останній просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовну заяву про визнання шлюбу недійсним визнає в повному обсязі та просить таку задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання шлюбу укладеного між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіки Молдова ОСОБА_2 , який зареєстрований 05 січня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 15 - недійсним від дня його державної реєстрації, з огляду на його фіктивність, а відтак позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.3,12,13,81,259,223,263-265,354,355 ЦПК України, ст. 21,24,25,38-40,44,45 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним шлюб, зареєстрований 05 січня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 15, між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіки Молдова ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 травня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН