Справа № 308/2900/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участю секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в:

Представник заявниці адвокат Михалків Богдан Степанович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просив встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Заява мотивована тим, що заявник, з метою оформлення пенсії за віком звернулася до органів пенсійного фонду із заявою від 24.01.2025 року. На підставі вказаної заяви отримано письмове рішення ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 31.01.2025 року про відмову в призначені пенсії № 03.

Рішення про відмову стосується періоду роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області», оскільки ім`я по батькові заявниці на російській мові не відповідає даним зазначеним у паспорті громадянина України. Також така не відповідність встановлена органами пенсійного фонду і згідно свідоцтва про одруження заявника.

Так, у трудові книжці серії НОМЕР_1 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області», ім`я по батькові заявниці на російській мові зазначено, як « ОСОБА_2 », в паспорті громадянина України на сторінці 2, де заначено дані заявниці на російській мові, та ім`я по батькові заявниці зазначено, як « ОСОБА_3 », що на думку, органів пенсійного фонду є перешкодою в ідентифікації заявника та належності їй трудової книжки внаслідок різного написанні варіантів ім`я по-батькові.

Звернув увагу, що ім`я по батькові заявниці російською мовою в паспорті громадянина України на сторінці 2, взагалі зазначено з орфографічною помилкою, з його написанням українською мовою замість російської, не є іншим іменем по батькові, яке б давало змогу пенсійним органам вважати, що це інше ім`я по-батькові.

Окрім того, згідно ж того рішення ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 31.01.2025 року про відмову в призначені пенсії № 03 заявниці розраховано трудовийстаж на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), який фактично частково збігається з тим, який зазначений у трудовій книжці заявника.

Отже, вважає, що всі ці обставини свідчать про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Зазначив, що за встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. А отже просив заяву задовольнити.

27.02.2025 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження.

20.03.2025 на адресу суду надійшли пояснення від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в яких зазначили, що до страхового стажу заявниці не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.08.1981, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою).

У свідоцтві про одруження по батькові також не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою).

Зазначили, що Головне управління вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_3 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг», управління у справах видавництв Закарпатської області» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявниці подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі заявника та його представника.

Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, в поданих поясненнях просили розглянути справу без участі представника Головного управління.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Так судом встановлено, що рішенням про відмову в призначенні пенсії у справі № 03 від 31.01.2025 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування відмови було вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.08.1981, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 03.08.1964 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ужгороді Закарпатської області, батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.07.1988 року (записи виконані російською мовою) « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 та « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб 16.07.1988 року. Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданому Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 25.03.1996, заявниця зазначена як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Ужгород Закарпатської області, на 2 сторінці паспорта російською мовою заявниця зазначена « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дата рождения, место рождения город Ужгород Закарпатськой области».

Як вбачається зі змісту копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої російською мовою, 24.08.1981 заведено трудову книжку на ім`я « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дата рождения, образование среднее». Також міститься запис російською мовою «на основании свидетельства о браке НОМЕР_5 от 16 июля 1988 г. фамилия Третинник изменена на Голяминских». Також заявницею до матеріалів справи додано засвідчену приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Венгер О.А. фотокопію витягу з 1-ої сторінки оригіналу документа трудової книжки серії НОМЕР_1 , письмовий переклад тексту документа з російської мови на українську мову зроблено перекладачем ОСОБА_10 .

Згідно перекладу «трудова книжка серії НОМЕР_1 видана на прізвище ОСОБА_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, дата заповнення 24.08.1981. Міститься надпис: на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 від 16.07.1988, прізвище ОСОБА_11 змінено на ОСОБА_12 ».

Отже, судом встановлено невідповідність по батькові заявниці ОСОБА_1 , що зазначене в паспорті заявниці на сторінці 2, виконане російською мовою (« ОСОБА_3 »), та її по батькові, вказаному в свідоцтві про укладення шлюбу та трудовій книжці, виконаними російською мовою (« ОСОБА_2 »). У зв`язку із вказаними розбіжностями в заявниці виникла необхідність у встановлені факту належності їй вищевказаної трудової книжки, що потрібно їй для реалізації права на пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як з`ясовано судом, від встановлення факту належності заявнику трудової книжки залежить реалізації її прав на пенсійне забезпечення, та заявник не має іншої можливості у інший спосіб встановити факт належності йому зазначеного документу. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі наведеного, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, і з матеріалів справи вбачається, що зазначені документи належать саме заявнику, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.76,81,263,264,265, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ;

Представник заявника: адвокат Михалків Богдан Степанович, діє на підстав свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/549 від 18.10.2006, видане Закарпатською обласною КДКА на підставі рішення №186 від 06.10.2006 та ордера на надання правничої допомоги серії АО №116416 від 24.02.2025;

Заінтересована особа:

Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, місцезнаходження: 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ;

Суддя І.О. Шепетко