КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/21025/24

номер провадження №22-ц/824/6725/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року /суддя Кулик С.В./

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року у видачі судового наказу відмовлено /а.с. 1-5/.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема щодо застосування альтернативної підсудності, передбаченої ч. 1 ст. 28 ЦПК України. Апелянт зазначає, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання позивача. Оскільки ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , вона правомірно звернулась до Дарницького районного суду, скориставшись правом альтернативної підсудності. Апелянт посилається на п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, який роз`яснює, що вибір між судами за правилами загальної чи альтернативної підсудності належить позивачу. Таким чином, відмова у видачі судового наказу є незаконною і порушує право заявника на судовий захист, гарантоване ст. 4 ЦПК України.

ОСОБА_3 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню. Наголошував, що сама заявниця вказує, що проживає з дітьми у Швеції, а отже, справа не може вирішуватись за правилами виключної підсудності, до даних правовідносин повинно застосовуватись шведське право, а отже, по суті відмова судом першої інстанції у видачу судового наказу є правомірною.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей. Заявниця вказала своє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , а місце реєстрації боржника: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 23 грудня 2024 року суд першої інстанції відмовив у видачі судового наказу. Суд керувався ч. 1 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим місцем її проживання, та ч. 9 ст. 165 ЦПК України, яка передбачає відмову у видачі судового наказу у разі порушення правил підсудності.

Суд дійшов висновку, що оскільки боржник, ОСОБА_3 , зареєстрований у Дніпровському районі м. Києва, заява подана до неналежного суду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачає альтернативну підсудність, згідно з якою позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Заявниця ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою в Дарницькому районі м. Києва, що підтверджується даними, зазначеними в заяві про видачу судового наказу та долученим витягом (а.с. 13). Таким чином, звернення до Дарницького районного суду м. Києва є правомірним, оскільки заявниця скористалася правом альтернативної підсудності, передбаченим ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Суд першої інстанції помилково застосував виключно загальні правила підсудності (ч. 1 ст. 27 ЦПК України), не врахувавши можливість застосування альтернативної підсудності, передбаченої ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення правил підсудності, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, оскільки апелянт звільнена від сплати судового збору у справі про стягненні аліментів, з відповідача 605, 60 грн стягується на користь держави.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 605, 60 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: