Номер провадження 2/243/940/2025
Номер справи 243/2710/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Чернікової Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ЛИСКА Павло Олександрович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області померла її мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01 серпня 2014 року ОСОБА_3 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Станом на 01.08.2014 розмір пенсійної виплати складав 1306,85 гривень. Виплата пенсійних коштів проведена по 31.01.2015. Розмір пенсійної виплати станом на 01.02.2015 складав 1387,51 гривень. З 01.02.2015 виплата пенсійних виплат ОСОБА_3 була призупинена. З лютого 2015 року до травня 2023 року пенсійні кошти особі не нараховувалися. У серпні 2023 року на запит приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Костіної Ю.С. Головним управлінням ПФУ в Донецькій області надана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерки в розмірі 132 292,78 гривень за період з 01.08.2020 по 31.05.2023. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не лише не було виплачено ОСОБА_2 визначену у Свідоцтві про право на спадщину частину недоотриманої пенсії у сумі 132 292,78 гривень (ані частку, ані її повний розмір), але й протиправно зменшено таку суму зі 132 292,78 до 96 756,02 грн. Повна сума пенсії має охоплювати весь період її недоотримання з 01.02.2015 по 31.05.2023. На недоотриману суму державного пенсійного забезпечення за загальний період ОСОБА_3 мала право, а тому ОСОБА_2 , як спадкоємиця, набуває таке право у повному обсязі.

Позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь суму недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 132 292,78 грн. відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 2023 року; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на суму недоотриманої пенсії за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити їй в порядку спадкування за законом суму недоотриманої пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач, ОСОБА_2 , та представник позивача адвокат Лиска П.О., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АХ №1246173 від 02 квітня 2025 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просили задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Сараєва О.Є., яка діє на підставі довіреності від 11 грудня 2024 року, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти позовних вимог позивача з огляду на наступне.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. Місце реєстрації: АДРЕСА_1 . З 01.02.2015 виплата пенсії ОСОБА_3 призупинена на підставі статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706 (далі - закон 1706). ОСОБА_3 до органів Пенсійного фонду України за поновленням пенсії не зверталась. Пенсійна справа ОСОБА_3 знята з обліку у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_5 . Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Костіної Ю.С. відповідачем проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та у серпні 2023 року надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії в розмірі 132292,78 грн. за період з 01.08.2020 по 31.05.2023 з урахуванням вимог частини 1 статті 46 Закону № 1058. 18.06.2024 із заявою № 2771 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 звернулась Позивач ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 з урахуванням вимог частини 1 статті 46 Закону № 1058 в розмірі 96756,02 грн за період з 17.06.2021 по 31.05.2023. Нараховані Відповідачем сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерки ОСОБА_3 включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2025 року. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено. Подальша виплата невиплачених пенсійних коштів, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проведена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку №21-2.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

05 травня 2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що стороною відповідача неодноразово було вказано як в ході досудового врегулювання спору, так і в ході вже розпочатого судового процесу взаємно протирічиві відомості у питанні перебування ОСОБА_3 на обліку внутрішньо переміщених осіб, що свідчить про відсутність юридичної визначеності Відповідача в цьому питанні. Зокрема, позивач зазначає, що пенсійні виплати здійснювались ОСОБА_3 як внутрішньо переміщеній особі, в той же час зазначає, що виплата пенсії ОСОБА_3 була призупинена, оскільки вона не зареєструвалась відповідно до порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Крім того, в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3 зазначені такі особливості: ВПО не зареєстрована; ВПО не зареєстрована - з 01.02.2015 по довічно; ВПО зареєстрована - з 17.06.2021 по довічно. Наведене стороною позивача у позовній заяві положення частини 1 статті 49 Закону № 1058-IV не містить визначеної Відповідачем у Відзиві підстави для припинення виплати пенсії; поряд із неправомірністю застосування до розглядуваної ситуації статті 12 Закону № 1706, підстава «відкликання довідки про взяття на облік ВПО» відсутня серед переліку підстав Закону № 1058-IV. Це свідчить про протиправність призупинення виплати ОСОБА_3 належних їй сум пенсії. Протиправне припинення нарахування і виплати пенсії не позбавляє ОСОБА_2 можливості спадкувати право на отримання суми пенсії, обсяг якої обмежений періодом неправомірного припинення належних матері Позивачки виплат. З огляду на протиправність призупинення нарахування належних ОСОБА_3 соціальних виплат, які мало бути здійснено Відповідачем за її життя, такі суми пенсії можуть і мають увійти до складу спадщини, а тому Позивач має право та обґрунтовані підстави на їх отримання у повному обсязі за період з 01.02.2015 по 31.05.2023.

В зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі та судові витрати покласти на відповідача.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 липня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області.

23 листопада 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Костіною Ю.С. видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, що складає 132 292,78 грн., що належали спадкодавиці відповідно до листа відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 10.08.2023 року за №0500-0216-8/68353.

Відповідно до повідомлення Головного управління ПФУ в Донецькій області №0500-0202-8/15646 від 24 лютого 2025 року, ОСОБА_2 18 червня 2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та надала заяву №2771 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 зі всіма необхідними документами, в тому числі свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2023. Сума недоотриманої пенсії обчислена у відповідності до ст.46 Закону №1058 за період з 17.06.2021 по 31.05.2023 та склала 96 756,02 грн.

Відповідачем до відзиву додано матеріали пенсійної справи ОСОБА_3 , де міститься інформація про призначення їй пенсії за період з 01.02.2015 по 31.05.2023. Також, в матеріалах пенсійної справи міститься інформація з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_3 , з періодом нарахувань з лютого 2015 року по травень 2023 року, де зазначено, що за період з червня 2021 року по травень 2023 року призначено пенсію в загальному розмірі 96 756,02 грн., за період з лютого 2015 року по травень 2021 року пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 в розмірі, визначеному в свідоцтві про право на спадщину за законом від 23.11.2023 року та зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію за період з моменту припинення виплати пенсії з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року.

В серпні 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Костіній Ю.С. довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на суму 132 292,78 грн. за період з 01 серпня 2020 року по 31 травня 2023 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058, на підставі чого нотаріусом було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на недоотриману пенсію в сумі 132 292,78 грн.

18 червня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерки ОСОБА_3 , але їй було нараховано недоотриману пенсію в розмірі 96 756,02 грн. за період з 17 червня 2021 року по 31 травня 2023 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058.

При наданні відповіді нотаріусу щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_3 відповідачем було зменшено розмір пенсії, обмеживши її трирічним строком звернення за ст.46 Закону №1058. Внаслідок цього нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію в сумі 132 292,78 грн. А після звернення позивача до відповідача за виплатою вказаної суми на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вказану суму було повторно перераховано за ст.46 Закону №1058 та зменшено до 96 756,02 грн. Жодних виплат позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом не проведено.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 листопада 2023 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Костіною Ю.С., у якому зазначено, що спадщина складається з недоотриманих пенсійних коштів у розмірі 132 292,78 грн., не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину та документ, що посвідчує особу заявника.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності, якого він набув, є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, але не отримала суму пенсії, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно не виплачує позивачу успадковані ним суми пенсії після смерті спадкодавця.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині виплати недоотриманої пенсії в розмірі 132 292,78 грн. підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Щодо визнання за позивачем права власності та зобов`язання нарахувати та виплатити їй недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_3 відповідачем було припинено з 01 лютого 2015 року на підставі статті 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», та ОСОБА_3 особисто за життя до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася.

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача на те, що померла ОСОБА_3 за життя не виявила бажання поновити їй пенсію та не зверталася з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець ОСОБА_3 мала право на нарахування та виплату пенсії за весь період з 01 лютого 2015 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання довідки внутрішньо переміщеної особи.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Оскільки позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на суму недоотриманої пенсії за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію за вказаний період.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 968,96 грн., оскільки позов задоволено, суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ЛИСКА Павло Олександрович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 2023 року в розмірі 132 292,78 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті дев`яносто дві грн. 78 коп.).

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , недоотриману пенсію за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2020 року, належну спадкодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 травня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова