Провадження № 2/639/1040/25 Справа № 639/1926/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/1926/25

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (адреса місцезнаходження: пл. Солом`янська, 2, м. Київ)

відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 338, 68 грн., судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06.04.2020 року між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту 491022744 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 26 255, 15 грн., строк кредиту 24 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою з 39.90 %.

20.09.2021 року між АТ "Альфа Банк" та та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491022744 від 06.04.2020 року.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 року має заборгованість в розмірі 39 338, 68 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

17 квітня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити повністю в задоволенні позовних.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» не повідомляло відповідачу, що до нього перейшло прав вимоги, також ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» не надавало договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» перейшло право вимоги за кредитним договором. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відповідач отримувала. З заборгованістю перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» не згодна. Відповідно Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №491022744 від 06.04.2020 року, а саме Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості всіх сукупних послуг, загальна вартість кредиту становить 28521,78 гривень, а відтак сума-заборгованості у розмірі 39 338 грн. 68 коп. умовами кредитного договору не передбачається. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. У зазначеному Кредитному договорі № 491022744 від 06.04.2020 року сторони погодили суму договору у розмірі 26255,15 гривень, строк дїї Договору - 24 місяці, тобто до 07.04.2022 року. З Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 491022744 вбачається, що датою повернення позики та сплати нарахованих процентів є 07.04.2022 року. Відтак, у межах строку кредитування (з 06.04.2020 року по 07.04.2022 року) відповідач мав, зокрема, повернути позивачеві позичені кошти і сплачувати центи. Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості за кредитом, | підготовлений робітниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс» містить інформацію, що після закінчення строку договору, а саме після 07.04.2022 року відбувалися нарахування за кредитним договором №491022744 від 06.04.2020 року.

30.04.2025 року позивачем ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" було подано відповідь на відзив, в якому заперечує проти відзиві на позовну заяву та просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у зв`язку з грубим порушенням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо вчасної сплати платежів по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, ТОВ "ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» з метою захисту свого майнового права прийняло рішення про стягнення суми боргу. Позивач наголошує на тому, що відповідачем визнається факт укладення ним угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, а також факт переходу прав кредитора до позивача на підставі договору факторингу. В матеріалах справи знаходяться виписки по особовому рахунку відповідача, з яких видно що відповідач виконував платежі по Кредитному договору. Окрім того, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» повідомляє суд, що наданий розрахунок заборгованості був наданий саме Банком, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» жодним чином не редагував розрахунок заборгованості та не проводив нарахування за користування кредитом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06.04.2020 року між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту 491022744 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 26 255, 15 грн., строк кредиту 24 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою з 39.90 %.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

20.09.2021 року між АТ "Альфа Банк" та та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 3, на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, що підтверджується витягом з договору факторингу від 20.09.2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06.04.2020 року.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 06.04.2020 року.

Позивача вказує, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.04.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 39 338, 68 грн., з яких 258 523, 05 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13 815, 63 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за кредитним договором від 06.04.2020 року у сумі 39 338, 68 грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог розумності та справедливості, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн.

Окрім того, на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано платіжну інструкцію № 1171 від 14 березня 2025 року у розмірі 3 028, 00 грн за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 514, 516, 524, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (адреса місцезнаходження: пл. Солом`янська, 2, м. Київ, ) заборгованість у розмірі 39 338 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 68 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (адреса місцезнаходження: пл. Солом`янська, 2, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 07.05.2025 року.

Суддя В. В. Марченко