_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/66/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участі:

представника заявника адвоката Казнєвського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Казнєвським Владиславом Олеговичем про скасування заходів забезпечення позову у справі № 520/14729/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2025 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_1 , подану через адвоката Казнєвського Владислава Олеговича про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 19.11.2014 у справі №520/14729/14-ц, а саме скасування арешту накладеного на 7/10 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.05.2025 вказану заяву прийнято до провадження, призначене судове засідання на 07.05.2025.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову, просив скасувати арешт з 7/10 частин вказаного домоволодіння.

Під час судового засідання встановлено, що як вбачається з рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015, ухваленого у справі № 520/14729/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, визнано договір купівлі-продажу, посвідчений 28.09.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюком А.В. за № 5788, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купив 7/10 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що учасниками справи були позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 . Заявниця ОСОБА_1 не була учасником вказаної справи № 520/14729/14-ц.

Представник заявниці ОСОБА_1 підтвердив, що заявниця учасником у справі №520/14729/14-ц не була.

Дослідивши вказану заяву, суддя дійшов до наступного.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Вивченням матеріалів цивільної справи № 520/14729/14-ц суд встановив, що ОСОБА_1 участь в рамках розгляду цивільної справи № 520/14729/14-ц, як третя особа, не брала, а тому не набула статусу учасника справи.

Отже, ОСОБА_1 , яка не брала участь та не набула статусу учасника по справі №520/14729/14-ц , позбавлена права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час розгляду цієї справи, в порядку ст. 158 ЦПК України.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі №607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі №756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі №759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі №757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі №641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20).

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, з огляду на те, що заявник за даною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України в межах цивільної справи, в якій не брала участь по справі як сторона по справі або третя особа, у зв`язку з чим позбавлена права на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в цій справі в порядку ст. 158 ЦПК України, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Казнєвського В.О. про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, належним способом захисту заявника ОСОБА_5 є пред`явлення відповідного позову про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст. 4, 158, 259-263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Казнєвським Владиславом Олеговичем, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 19.11.2014 по цивільній справі №520/14729/14-ц, залишити без задоволення.

Роз`яснити заявникові, що заявник не позбавлений права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються його права.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала складена та підписана 07.05.2025.

Суддя Ю. А. Скриль