465/3260/25
2/465/2612/25
У Х В А Л А

07.05.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Чорного І.Я.

з участю секретаря судового засідання Курочки Ю.І.

без участі сторін та фіксації процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання про передачу справи за підсудністю у цивільній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги

п о с т а н о в и в:

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулось до Франківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Через систему «Електронний суд» від відповідача Підболячного М.В. надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю від 02.05.2025.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що він зареєстрований у Личаківському районі м. Львова, посилаючись на правила підсудності, встановлені ст. 27 ЦПК України, просить передати справу за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача та направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В свою чергу, частиною 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом спору у справі є стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, щодо утримання (обслуговування) квартири АДРЕСА_1 , крім того, відповідно до Відомостей із державного реєстру речових прав, власником вказаної квартири є відповідач ОСОБА_1 .

Таким чином, спір, що виник між сторонами, є спором з приводу утримання нерухомого майна.

Відповідно до постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму житлового приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом вказаної норми виключна підсудність встановлена для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретними, прямо передбаченими у законі судами.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 по справі № 911/9390/18 щодо територіальної юрисдикції (підсудності) наведено наступні висновки.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Таким чином, судом, яким має розглядатися зазначена справа, є Франківський районний суд м. Львова.

Підстави, викладені відповідачем в обґрунтування поданого клопотання про передачу цивільної справи за підсудністю, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи і є лише його суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про передачу цивільної справи за підсудністю до іншого суду.

Керуючись ст.ст. 27, 28 30, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя І.Я. Чорний