Справа № 162/577/24
Провадження № 2/162/14/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді Савича А.С., за участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

представника позивача Сечка С.В. (у режимі відеоконференції),

представника відповідача Сацик Т.Т.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Матлахової Т.В. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» через свого представника Сечка С.В. 10.07.2024 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

Свій позов мотивує тим, що 24.08.2021 близько 06 год 00 хв у м. Києві по вул. Кирилівська, 127, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ТАТА LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 758/1849/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «УНІКА» договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 030530/4600/0000074 від 11.08.2021. Власник автомобіля «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою № 00494958 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором «КАСКО» № 030530/4600/0000074 від 31.01.2022. Заява була розглянута та пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком. ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 122969,23 грн. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ТАТА LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «ІНГО» полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201103310, у зв`язку з чим АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 85315,19 грн. Просить суд на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст. 1194 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 37654,04 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 28.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.26).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сацик Т.Т. 30.09.2024 подала до суду відзив на позовну заяву, узагальнені доводи якого свідчать про те, що сторона відповідача повністю заперечує позовні вимоги ПАТ «СК «УНІКА», а тому просила в позові відмовити та стягнути судові витрати з позивача, які понесе відповідач (а.с.38-40).

Представник позивача ПрАТ «СК «УНІКА» - адвокат Сечко С.В. 03.10.2024 подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами представника відповідача у відзиві, а тому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 37654,04 грн та судові витрати (а.с.50-52).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сацик Т.Т. 04.10.2024 подала до суду заперечення на відповідь, оскільки вважає, що позивач має право на звернення до суду з вимогами саме до АТ «СК «ІНГО» про стягнення такої різниці, оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому в задоволення позову ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування відмовити (а.с.54)

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 15.10.2024 витребувано у АТ «СК «ІНГО»: страховий поліс № 201103310 (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) щодо страхування автомобіля «ТАТА LРТ 613», д.н.з. НОМЕР_1 , та копії матеріалів страхової справи № 201103310 щодо страхування автомобіля «ТАТА LРТ 613», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.64-65).

АТ «СК «ІНГО» 15.11.2024 на виконання цієї ухвали суду від 15.10.2024 надало витребувані документи (а.с.75-90).

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 03.12.2024 витребувано у АТ «СК «ІНГО»: копію страхового полісу (страхових полісів) № 205855721 (договір обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) щодо страхування автомобіля «ТАТА LРТ 613», д.н.з. НОМЕР_1 , та копії матеріалів страхової справи, заведеної у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 29.01.2022 о 10 год 10 хв у м. Києві по вул. Електриків, 14, з участю водіїв транспортних засобів марки «TATA LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , та марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.100-101).

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 03.12.2024 залучено АТ «СК «ІНГО» до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с.104).

Представник позивача ПрАТ «СК «УНІКА» - адвокат Сечко С.В. 09.12.2024 подав до суду позовну заяву про стягнення виплаченого страхового відшкодування (з усунутими недоліками) - а.с. 109-110.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ «СК «ІНГО» ОСОБА_2 20.12.2024 подала до суду пояснення. Зазначила, що оскільки транспортний засіб «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в експлуатації більше 8 років (ТЗ 2013 року), то АТ «СК «ІНГО» у відповідності до приписів ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу КТЗ, в розмірі 85315 грн 19 коп АТ «СК «ІНГО» складено страховий акт № 4725406 від 19.03.2022, яким прийнято рішення про сплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» у розмірі 85315 грн 19 коп (87915 грн 19 коп 2600,00 грн (франшиза, передбачена полісом № 205855721). АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 85315 грн 19 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 5045 від 08.04.2022. Просить суд врахувати ці пояснення та матеріали страхової справи при ухваленні рішення в справі (а.с.116-250 т.1).

У судовому засіданні представник позивача Сечко С.В. просив позов задовольнити з мотивів, які викладені у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували позовні вимоги та просили відмовити у задоволенні позову. Вважають, що позивач має право на звернення до суду з вимогами саме до АТ «СК «ІНГО» про стягнення такої різниці, оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Представник відповідача заперечувала розрахунок суми матеріального збитку. Додатково звернула увагу, що в даній справі, окрім основного Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205855721 на страхову суму 130000,00 грн, також було укладено з АТ «СК «ІНГО» Договір добровільного страхування № 310324153.21, на страхову суму 500 000,00 грн, що в загальному становить 630 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну. Таким чином, АТ «СК «ІНГО» не виконала свої зобов`язання за вищевказаними договорами та не здійснила відшкодування завданих збитків потерпілому в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що оскільки транспортний засіб «AUDI A6» державний номерний знак НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в експлуатації більше 8 років, то АТ «СК «ІНГО» у відповідності до приписів ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу КТЗ, в розмірі 85 315 грн 19 коп АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» з урахуванням зносу КТЗ, в розмірі 85315,19 грн. Звернула увагу, що відповідно до п.4.5. Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 310324153.21 розмір страхового відшкодування за збиток, заподіяний ТЗ потерпілої третьої особи визначається страховиком з урахуванням вимог діючого Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Методики товарознавчої експертизи для оцінки колісних транспортних засобів. Тому страхова компанія правомірно застосувала коефіцієнт фізичного зносу при визначенні страхового відшкодування. Тобто незважаючи на те, що додаткова відповідальність була застрахована, зокрема по договору добровільного страхування № 310324153.21 з лімітом 500000,00 грн, все одно застосовується зазначений коефіцієнт по Полісу № 205855721 з лімітом 130 000,00 грн, оскільки сума збитку в розмірі 122 969,23 грн, які були безпосередньо заявлені до АТ «СК «ІНГО» як до страхувальника цивільної відповідальності винуватця ДТП, не перевищувала ліміт, зазначений в Полісі № 205855721. В іншому випадку, якби сума збитку перевищувала розмір 130000,00 грн, то на цю різницю поширювалася б дія договору добровільного страхування № 310324153.21, однак також із застосуванням відповідного коефіцієнта.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2022 о 10 год 10 хв відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ТАТА LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві, по вул. Електриків, 14, не обрав безпечної швидкості для руху, не дотримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 758/1849/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної ДТП (т.1, а.с.4).

Між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030530/4600/0000074 від 11.08.2021, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу марки «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 (т.1, а.с.5).

Відповідно до страхового акта та ремонтної калькуляції № 00494958 від 10.02.2022 розрахунку суми матеріального збитку, заподіяна в результаті ДТП транспортному засобу марки «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 , сума збитку становить 122969,23 грн (т.1, а.с.9-13).

Згідно з платіжним доручення №008980 від 11.02.2022, ПрАТ «СК «Уніка», відповідно до вказаного Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030530/4600/0000074 від 11.08.2021, здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 122969,23 грн (т.1,а.с.14).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205855721 від 19.09.2021 транспортний засіб марки «ТАТА LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у АТ «СГ «ІНГО», з лімітом за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн з франшизою в розмірі 2600,00 грн (т.1, а.с.146).

Згідно з договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 310324153.21 від 13.09.2021 транспортний засіб марки «ТАТА LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у АТ «СГ «ІНГО», з лімітом за шкоду, заподіяну майну в розмірі 500 000,00 грн, з франшизою в розмірі 680,00 грн (т.2, а.с. 66-67).

ПрАТ «СК «Уніка» звернулася 31.01.2022 до АТ «СК «ІНГО» з заявою на виплату страхового відшкодування (т.1,а.с.7).

ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля «АUDI А6», д.н.з. НОМЕР_2 0,61% в розмірі 85315,19 грн (т.1, а.с.144).

Пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до частин 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц: ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.

Отже, відносини між ОСОБА_1 та його страховиком АТ «СК «ІНГО» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Законом № 1961-IV.

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961 - IV встановлюються певні умови (обмеження) для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: виключно відшкодовується:

1) оцінена шкода, а розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленому у полісі (п. 22.1 ст. 22 Закону №1961- IV);

2) розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу;

3) розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст. 9, 12 Закону № 1961 - IV).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961- IV передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 2-3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розкомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку. (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розкомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що АТ «СК «ІНГО» застосовано коефіцієнт фізичного зносу. Тобто, Страховик АТ «СК «ІНГО» діяв в межах Закону України № 1961-IV.

Аналогічні позиції, а саме щодо стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що такої різниці неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах, зокрема: у постанові від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19, у постанові від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, у постанові від 11.12.2019 у справі №522/15636/16-ц.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю, між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи убачається, що при виплаті страхового відшкодування страхова компанія відповідача вирахувала знос транспортного засобу та розмір франшизи, внаслідок чого і не покрила нанесений збиток відповідачем у розмірі фактичних витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу (ст.22 ЦК України.)

АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача ПрАТ «СК «Уніка» у розмірі визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка дорівнює вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,61% та розміру франшизи у сумі 2600,00 грн. А тому різницю в сумі 37654,04 грн між фактичним розміром шкоди (122969,23 грн) і страховою виплатою (85315,19 грн) повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_1 , як винна особа, яка завдала шкоду.

Відповідно до п.4.5. Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 310324153.21 від 13.09.2021, розмір страхового відшкодування за збиток, заподіяний ТЗ потерпілої третьої особи визначається страховиком з урахуванням вимог діючого Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Методики товарознавчої експертизи для оцінки колісних транспортних засобів.

Тому укладення цього договору не є підставою для покладення обов`язку на АТ «СГ «ІНГО» для відшкодування завданих збитків потерпілому в повному обсязі, як про це зазначає сторона відповідача.

Окрім цього, суд звертає увагу, що сторона відповідача, оспорюючи розрахунок суми матеріального збитку, контррозрахунку визначеного збитку суду не надала, клопотання про проведення експертизи для визначення його розміру не заявляла, заперечуючи позов у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ. В»; ; р/р НОМЕР_5 , в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 37654,04 (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 07 травня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ. В»; .

Представник позивача: Сечко Сергій Володимирович, місцезнаходження: вул. Леонтовича, 9, корп.1, оф. 301, м. Київ, 01054, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник відповідача: Сацик Тетяна Терентіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич