КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

справа № 754/8517/23

провадження № 22-ц/824/2253/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року, постановленого під головуванням судді Гринчак О.І., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання переміщення та утримування дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2023 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Губіна Олександра Тимофійовича, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання переміщення та утримування дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України незаконним та повернення малолітньої дитини до місця її постійного проживання до Канади відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- обидві сторони проживали в Канаді до 21 липня 2022 року на постійній основі вже більше 10 років, включаючи спільне проживання з 2014 по 2017 рік;

- дитина народилася в Канаді та з моменту свого народження і до 21 липня 2022 року безперервно та постійно проживала в цій країні;

- відповідачка відчужувала батька з життя дитини та йому довелося звертатись за поновленням своїх батьківських прав до місцевого суду;

- канадський суд затвердив своїм наказом домовленості сторін щодо порядку побачень батька з дитиною, визначення місця проживання дитини, відповідальності за прийняття важливих рішень батьками щодо дитини, а також аліментів;

- наказом від 10 червня 2022 року матері було заборонено вивозити дитину за межі країни без згоди та дозволу батька;

- матір з червня 2022 року ухилялася від належного виконання наказу від 10 червня 2022 року, а згодом у липні 2022 року без згоди та дозволу батька незаконно вивезла дитину з Канади та з того часу незаконно утримує її в Україні.

Позивач вказує, що маючи на меті виключно повернення малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання у Канаді з метою запобігання її подальшому неконтрольованому та незаконному переміщенню відповідачкою, ОСОБА_2 , він звертається до суду з цією позовною заявою для усунення існуючих порушень чинного законодавства, відповідачкою та захисту прав та законних інтересів дитини. Зазначає, що очевидно остання діяла всупереч найкращим інтересам дитини, викрадаючи її з держави постійного місця проживання.

Згідно з вимогами позовної заяви позивач просить:

- визнати незаконним переміщення в Україну та утримування на території України малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , повернути малолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання в Канаді протягом 10-ти днів з дати отримання нею повного тексту рішення;

- якщо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відмовиться повертати малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати дитину батькові, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для забезпечення повернення дитини на територію Канади;

- покласти витрати, пов`язані з поверненням дитини до місця постійного проживання в Канаді, на позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- ухвалити рішення у цій справі протягом шести тижнів від дати отримання позовної заяви;

- допустити негайне виконання цього рішення у частині повернення малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Канади.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання переміщення та утримування дитини на території України незаконним та повернення дитини до місця її постійного проживання задоволено.

Визнано незаконним переміщення в Україну та утримування на території України малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , повернути малолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання в Канаді протягом 10-ти днів з дати отримання нею повного тексту рішення.

Якщо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , відмовиться повертати малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати дитину батькові, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для забезпечення повернення дитини на територію Канади.

Покладено витрати, пов`язані з поверненням дитини до місця постійного проживання в Канаді, на позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допущено негайне виконання цього рішення у частині повернення малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Канади.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого, дитина помешкання в місті Києві сприймає як постійне місце для свого проживання, дитина є україномовною та повністю прижилась саме в Україні. При тому, суд не зазначив, де ж саме дитина повинна проживати в Канаді, з огляду на рішення суду про визначення місця проживання дитини з мамою, яка проживає в Україні та, відповідно, не проживає в Канаді. Апелянтом доведено суттєві об`єктивні перешкоди для супроводу дитини до Канади. У відповідачки відсутнє в Канаді власне житло та можливість його винаймати, це основні й визначальні обставини, які повинні були бути встановлені та враховані судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що підстав вважати, що позивач коли - небудь вчиняв неправомірні або незаконні дії по відношенню до доньки, немає.

Позивач вважає, що висновок органу опіки та піклування має братися судом до уваги лише в частині того, що з боку відповідачки їй нічого не загрожує.

Наказом від 10 червня 2022 року, яким місце проживання дитини було визначено разом із відповідачкою, була встановлена заборона переміщати дитину за межі Канади без дозволу іншого з батьків. Позивач ніколи не надавав згоду на виїзд дитини з Канади у липні 2022 року. Відповідачка одноосібно, без його відома та всупереч Наказу канадського Судді Наконечни від 10 червня 2022 року виїхала з дитиною в Україну.

Позивач вказує на те, що надані відповідачкою виписки підтверджують, що вона продовжує отримувати на території Канади сталий дохід. Вони разом із ОСОБА_9 , своєю матір`ю є співзасновниками юридичної особи та території Канади, про що йдеться у рекомендаційному листі останньої. У відзиві відповідачки на позовну заяву, який вона подала до місцевого суду у 2019 році, зазначено, що вони проживають із ОСОБА_9 разом, і остання допомагає відповідачці із доглядом за дитиною.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу , просила її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачки щодо переміщення та утримання дитини в Україні порушують права піклування позивача, адже батьківські повноваження належать обом батькам.

Суд дійшов висновку, щовідповідачка має тривалий зв`язок з державою Канада, і, внаслідок цього не зазнаватиме непропорційного втручання в її приватне життя.

Врахувавши найкращі інтереси дитини, установивши, що постійним місцем проживання дитини була Канада , утримання дитини на території України здійснене матір`ю без згоди батька та порушує право батька на піклування дитиною, суд вважав, що переміщення дитини є незаконним. Відповідачка не довела факту наявності підстав для відмови в поверненні дитини, а тому наявні підстави для задоволення позову та повернення дитини за місцем постійного проживання, а саме до Канади.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Мінськ, Білорусь, є громадянином Канади, що підтверджується паспортом (а.с. 17-19 т. І).

Відповідачка, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Києві, Україна, громадянка України, що підтверджується паспортами громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 20-29 т. І), а також паспортом громадянина України, пред`явленим у судовому засіданні в суді першої інстанції.

26 квітня 2014 року сторони познайомились в місті Брамптон, Канада, на весіллі спільного друга, що підтверджується анкетою для подружжя/цивільного партнера від 14.10.2016 (а.с. 110-114 т. І).

Позивач виступив так званим спонсором для відповідачки з метою отримання нею статусу постійного резидента Канади та її безперервного перебування на території Канади на законних підставах, що підтверджується карткою постійного резидента Канади на ім`я ОСОБА_2 від 30 жовтня 2018 року (а.с. 107-109 т. 1), анкетою для подружжя/цивільного партнера від 14.10.2016 (а.с. 110-114 т. 1), додатком А, так званою декларацією про походження від 14 жовтня 2016 року ( а.с. 115-123 т. 1), листом Міністерства у справах імміграції, біженців та громадянства Канади від 05 квітня 2017 року (а.с. 124-128 т. 1).

ОСОБА_2 проживала в Канаді з вересня 2007 року та навчалася в університеті Йорку в Торонто, Канада, з вересня 2008 року по серпень 2015 року, зокрема у жовтні 2015 році у Йоркському Університеті вона отримала науковий ступінь бакалавра мистецтв з відзнакою (а.с. 50-52 т. IV). До моменту отримання нею статусу постійного резидента Канади 30 жовтня 2018 року, вона щороку отримувала візи (гостьові та студентські) у посольстві Канади в Києві ( а.с. 129-136 т. І).

Позивач вказує, що відносини між сторонами швидко розвивались та починаючи з серпня 2014 року, вони почали проживати однією сім`єю, мати спільний побут. У цей період відповідачка здійснила страхування транспортного засобу, вказавши при цьому адресу місця проживання позивача, де він на той час проживав разом з сином, що підтверджується копією заявки та форми на страхування транспортного засобу від 20 березня 2015 року, копією договору оренди від 17 липня 2014 року (а.с. 137-165 т. І). Згодом позивач та відповідачка уклали договір оренди житлового приміщення від 27 червня 2015 року, (а.с. 166-175 т. І), яким вони вже разом винайняли квартиру та паркомісце за адресою: АДРЕСА_1 .

Також сторони мали спільний банківській рахунок у Канаді, що підтверджується виписками про стан рахунку за період з 29 січня 2016 року по 31 січня 2017 року (а.с. 176-211 т. 1). Крім цього, згідно з листом відділу по роботі з клієнтами Торонто-Домініон Банку від 07 грудня 2022 року, сторони мали спільні рахунки з 07 серпня 2015 року по 04 червня 2019 року (а.с. 212-215 т. І).

Як вказує позивач, коли стало відомо, що відповідачка завагітніла, сторони винайняли нове помешкання за адресою: АДРЕСА_12, що підтверджується договором оренди від 10 серпня 2016 року, який був підписаний сторонами та матір`ю відповідачки, ОСОБА_9 ( а.с. 216-230 т. 1). Згодом сторони здійснили страхування свого орендного житла, що підтверджується полісом страхування № Р42928123НАВ від 10 вересня 2017 року (а.с. 231-233 т. І).

16 липня 2016 року сторони одружилися в Торонто, Канада, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09 вересня 2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 234-236 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у сторін народилася дочка, ОСОБА_10 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № НОМЕР_6 від 06 лютого 2017 року та свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 від 19 грудня 2016 року, в якому батьком вказано - ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_2 , місце народження - Торонто, Канада (а.с. 30-34 т. 1).

Листами-свідченнями від друзів та близьких знайомих родини - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також підтверджується, що сторони постійно проживали на території Канади однією сім`єю. Свідчення вказаних осіб були засвідчені у Канаді 30 жовтня 2022 року уповноваженим із складання присяги Міністерства Юстиції Канади ОСОБА_110 ( а.с. 237-245 т. 1).

Позивач працює в Канаді програмістом, є директором і власником компанії 6585981 Канада Лтд (а.с. 246-250 т. 1; а.с. 1-9 т. 2). Також листом компанії «Проком» підтверджується факт працевлаштування позивача та розмір його погодинної плати на території Канади від 03 жовтня 2022 року (а.с. 10-12 т. 2). Дохід позивача за 2021 рік підтверджується повідомленням про нарахування податку від 03 жовтня 2022 року ( а.с. 13-23 т. 2). Листом компанії «Алітія» від 01 травня 2023 року також підтверджується факт працевлаштування позивача та розмір його погодинної платні на території Канади ( а.с. 24-26 т. 2).

Позивач проживає в Канаді за адресою АДРЕСА_13, що підтверджується договором оренди від 14 серпня 2021 року ( а.с. 27-55 т.2). Окрім цього, про цю адресу його проживання у Канаді також свідчить заявка на оренду житлового приміщення від 07 серпня 2021 року ( а.с. 56-60 т. 2). При цьому, крім самого позивача, в заявку також була включена і дитина, ОСОБА_10 .

Позивач вказує, що разом з ним, наразі, проживає його рідний син від першого шлюбу, ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про його народження ( а.с. 61-63 т. 2) та копією водійських прав (а.с. 64-66 т. 2); дитина та старший син позивача знайомі та мають гарні відносини; вони часто спілкувались до моменту переміщення ОСОБА_15 з її матір`ю до України. У матеріалах справи наявні фото, які свідчать про проведення спільного часу дитини ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та позивача (а.с. 35-106 т. 1).

Згідно з паспортом № НОМЕР_5 від 03 березня 2017 року ОСОБА_10 є громадянкою Канади ( а.с. 67-69 т. 2).

Водночас, відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої Генеральним консульством України 18 травня 2017 року № 22, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована громадянкою України (а.с. 1 т. 4).

ОСОБА_10 має на території Канади медичне страхування, яке дійсне до 07 грудня 2025 року, що підтверджується копією картки медичного страхування № 1470-216-431-РJ від 12 жовтня 2019 року ( а.с. 70-72 т. 2). Дитина отримувала на території Канади медичну допомогу, що підтверджується копією листа ОСОБА_17 з центру сімейної медицини міста Торонто від 09 серпня 2022 року (а.с. 73-75 т. 2). Відповідно до цього листа, дитина обліковується в медичній клініці з 16 січня 2017 року і останній візит до доктора ОСОБА_18 відбувся 11 липня 2022 року, тобто незадовго до її переміщення з Канади в Україну.

Також дитина отримувала стоматологічне лікування в Канаді, що підтверджується копією рахунку за стоматологічні послуги клініки «Смайл Сквод Кідс Дентал» від 13 січня 2021 року, який був сплачений позивачем ( а.с. 76-80 т. ІІ).

Позивач зазначає, що на території Канади дитина відвідувала кілька закладів дошкільної освіти. Так, впродовж 2018-2019 років ОСОБА_10 була зарахована до садків Кілмаунт Дейкеа ( 99 Маунтінв`ю авеню 99, Торонто, Онтаріо, М6Р 2L5) протягом червня-липня 2018 року та Сонечко Дейкеа ( 301 Ланор Авеню, Етобіко, Онтаріо , М8W 2R1) протягом травня-серпня 2019 року, що, зокрема, підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (оплати аліментів та інших додаткових витрат на дитину): 11 квітня 2018 року у розмірі 250 канадських доларів, 17 травня 2018 року у розмірі 1750 канадських доларів та 09 квітня 2019 року у розмірі 500 канадських доларів, 02 липня 2019 року у розмірі 500 канадських доларів, 02 серпня 2019 року у розмірі 500 канадських доларів ( а.с. 81-98 т. 2).

ОСОБА_10 була ученицею Ітонвільської молодшої школи з 03 листопада 2020 року по 07 грудня 2020 року та відвідувала молодший дитячий садок, що підтверджується листом Ітонвільської молодшої школи від 06 жовтня 2022 року (а.с. 99-101 т. 2). Згідно з цим же листом ОСОБА_15 проживала разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_14.

Дитина в Канаді також відвідувала дитячий садок Приватної школи ОСОБА_21 з вересня 2021 року, що підтверджується повідомленням про навчання в дитячому садку школи ОСОБА_21 від 27 червня 2022 року ( а.с. 102-110 т. 2) та профілем відвідування школи ОСОБА_21 від 08 серпня 2022 року ( а.с. 111-127 т. 2). Дитина відвідувала зазначений заклад дошкільної освіти з 09.09.2021 до 30.06.2022. У повідомленні зазначено, що ОСОБА_15 досягла великих успіхів у своїй здатності спілкуватися зі своїми однолітками та вчителями; ОСОБА_15 продемонструвала значні покращення у використанні розмовної англійської мови зі своїми однолітками та викладачами протягом навчального року. Дитина відвідувала старший рівень дитячого садку у цій школі і була переведена до першого класу початкової школи, в який вона повинна була почати ходити з вересня 2022 року.

Окрім дошкільних дитячих закладів ОСОБА_10 також відвідувала додаткові заняття з танців. Так, відповідно до електронного листування ОСОБА_22 від 09 лютого 2022 року (а.с. 128-130 т. 2) та обліку відвідування ОСОБА_23 ( а.с. 131-133 т. 2) ОСОБА_15 з вересня по грудень 2021 року була ученицею зазначеної школи танців.

З 31 березня 2022 року дитина почала відвідувати школу танців Д`Ейр згідно з листом директора школи ОСОБА_24 від 15 серпня 2022 року (а.с. 134-135 т. 2). ОСОБА_15 мала успіхи в опануванні мистецтва танцю, що підтверджується почесною грамотою на її ім`я (а.с. 137-139 т. 2), а також оцінюванням за підсумками сезону 2022 року (а.с. 140-142 т. 2). ОСОБА_1 оплачував навчання дитини у школи танців Д`Ейр, що підтверджується рахунками від 31 березня 2022 року, 01 травня 2022 року, 01 червня 2022 року та 12 липня 2022 року (а.с. 143-154 т. 2).

Позивач вказує, що відносини у родині почали погіршуватись ще у 2017 році, і з 01 грудня 2017 року він був змушений виїхати з квартири за адресою АДРЕСА_4 та почав проживати окремо.

Після початку окремого проживання позивач сплачував аліменти на утримання дитини, що підтверджуються виписками з його банківського рахунку за 2017-2022 роки (а.с. 81-98 т.2).

28 червня 2019 року позивач подав до суду заяву про розірвання шлюбу (а.с. 155-175 т.2), яка також містила вимоги щодо опіки над дитиною та доступу до дитини. У заяві вказано, що ця заява подається з метою захисту його батьківських прав та забезпечення справедливої опіки та доступу до дитини для обох батьків. Також зазначено, що ОСОБА_25 , його дружина й мати ОСОБА_15 , ігнорує його права та не дозволяє йому проводити достатньо часу з їхньою донькою ОСОБА_15 . ОСОБА_26 не повністю залучає його до прийняття важливих рішень, що стосуються дитини, таких як догляд за дитиною, медичне обслуговування та позашкільні заходи. ОСОБА_26 не дозволяє йому брати участь у святкуванні разом з ОСОБА_15 важливих свят, таких як Різдво, Новий рік і Великдень. ОСОБА_26 використовує грубу та образливу лексику щодо нього в присутності дитини. Вона характеризує його перед ОСОБА_15 з негативного боку й заохочує її вірити в те, що він погана людина. ОСОБА_26 також приховує від нього місце проживання ОСОБА_15 - 28 березня 2019 року вона переїхала з батьками з їхнього попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 до невідомого місця в Етобіко , Онтаріо, і не дозволяє йому відвідувати місце проживання ОСОБА_15 , щоб перевірити умови її проживання.

22 липня 2019 року у відповіді на заяву про розірвання шлюбу відповідачка, ОСОБА_2 просила канадський суд ухвалити рішення, зокрема, про те, що: відповідачка має одноосібну опіку над ОСОБА_28 , з основним місцем проживання з відповідачкою; заявник повинен мати контрольований доступ до ОСОБА_15 в центрі доступу під наглядом; заявник повинен сплачувати аліменти на дитину, виходячи з його доходу, відповідно до Правил сплати аліментів на утримання дітей; заявник зобов`язується сплачувати відповідачці аліменти на утримання подружжя у розмірі, визначеному судом, починаючи з дати розірвання шлюбу; заявнику буде заборонено наближатися до відповідачки ближче ніж на 100 метрів. Спілкування заявника з відповідачкою має відбуватися виключно за допомогою текстових повідомлень або електронної пошти та виключно стосовно ОСОБА_15 і не більше 3 повідомлень на день, з 9:00 до 20:00; відшкодування збитків за жорстоке поводження у розмірі 20 000,00 доларів (а.с. 71-94 т. 4).

До вирішення цієї цивільної справи 2022 році cторони виконували низку проміжних судових рішень, які, серед іншого, передбачали тимчасові домовленості про час перебування з батьками, аліменти та освіту дитини:

- наказ cудді Монахан від 18 грудня 2019 року;

- затвердження судді Шор від 01 жовтня 2020 року;

- наказ судді Лейпер від 19 травня 2021 року.

Зазначені вище судові рішення містяться серед додатків до афідевіта позивача від 16 серпня 2022 року (а.с. 194-200, 241-248 т. 2).

Так, наказом судді Монахан від 18 грудня 2019 року було скасовано необхідність побачень батька з дитиною під наглядом та встановлено тимчасовий розпорядок, за яким батько бачився з дитиною кожного вівторка та четверга з 17:30 до 20:30 та кожної неділі з 11:00 до 18:00.

Згодом наказом судді Лейпер від 19 травня 2021 року розпорядок побачень батька з дитиною було розширено: кожного вівторка, четверга та кожної другої п`ятниці з 16:00 до 20:30 та кожної неділі з 10:00 до 20:30. Цей розклад діяв до ухвалення судом остаточного наказу 10 червня 2022 року.

Позивач вказує, що незважаючи на напружені відносини між сторонами, він намагався робити для відповідачки та дитини все можливе, щоб захистити їх у разі необхідності. Так, він представляв інтереси відповідачки та її матері у спорі проти орендодавця у канадському суді та допоміг їм виграти цей судовий процес, що підтверджується судовим наказом у справі № Т8Т-02719-18/Т8Т-02180-18 від 26 жовтня 2020 року (а.с. 24-42 т. 3).

Цивільна справа № FS-19-10900 розглядалась канадським судом з 2019 по 2022 рік та завершилась ухваленням остаточного наказу судді Наконечни 10 червня 2022 року (а.с.43-60 т. 3). Цим наказом були вирішені питання, які стосуються батьківських прав (відповідальності) сторін, зокрема:

- дитина, ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , основне місце проживання з відповідачкою, ОСОБА_30 ;

- після погодження з позивачем, ОСОБА_31 , відповідачка, ОСОБА_25 , матиме основні повноваження щодо прийняття рішень відносно дитини, включаючи (але не обмежуючись) вирішення медичних питань, освіти, релігії, позакласних заходів;

- ОСОБА_29 , відвідуватиме Вальдорфську школу в Торонто, як тільки для неї звільниться місце. Позивач, ОСОБА_32 , та відповідачка, ОСОБА_25 , у рівних частках вносять плату за навчання Вальдорфській школі в Торонто. ОСОБА_29 відвідуватиме Державну школу Блу Віллоу доти, доки не зможе відвідувати Вальдорфську школу в Торонто;

- жодна зі сторін не повинна переїжджати в місце, що знаходиться в радіусі більш ніж 20 км від Вальдорфської школи в Торонто, якщо інше не обумовлено обома сторонами письмово або ж рішенням суду;

- батькам дозволяється подорожувати з дитиною всередині Канади без необхідності отримувати дозвіл іншого з батьків;

- відповідачці, ОСОБА_33 забороняється виїжджати за межі Канади з ОСОБА_28 , без згоди позивача ОСОБА_34 ;

- позивачу, ОСОБА_35 , забороняється виїжджати за межі Канади з ОСОБА_28 , без згоди відповідачки, ОСОБА_36 ;

- за винятком надзвичайних ситуацій, позивач, ОСОБА_32 , та відповідач, ОСОБА_25 , спілкуватимуться один з одним лише за допомогою додатку Our Family Wizard;

- позивач, ОСОБА_32 , проводить батьківський час із ОСОБА_28 , відповідно до такого графіка:

a) Починаючи з 26 червня 2022 року щонеділі з 10:00 ранку до моменту ранкового приходу до школи у понеділок (або 10:00 ранку), щовівторка з моменту забору зі школи/ табору (або 15:00) до 20:00 і щочетверга з моменту забору зі школи/табору (або 15:00) до ранкового приходу до школи в п`ятницю (або 10:00 ранку).

b) Починаючи з 1 листопада 2022 року:

Тиждень 1: У понеділок з моменту забору зі школи (або 15:00) до ранкового приходу до школи у вівторок (або 10:00), у п`ятницю з моменту забору зі школи (або 15:00) до ранкового приходу до школи у понеділок (або 10:00).

Тиждень 2: У четвер забирає зі школи (або о 15:00) до ранкового приходу до школи у п`ятницю (або о 10:00).

У разі довгих вихідних, батьківський час позивача триватиме до вівторка, до ранкового приходу до школи.

Якщо передача дитини відбувається не в школі чи таборі, вона має відбуватися в магазині Tim Horton's, розташованому на перехресті вулиць Батерст та Резерфорд.

- між сторонами був також встановлений порядок проживання дитини або побачень з дитиною протягом свят, літніх та зимових канікул;

- позивач, ОСОБА_1 , виплачує відповідачці, ОСОБА_33 , аліменти у розмірі 910 доларів на місяць на утримання ОСОБА_37 .

У Затвердженні від 10 червня 2022 року, яке за своєю суттю є мировою угодою між сторонами, підписаному і позивачем, і відповідачкою особисто, сторони домовилися врегулювати усі питання у справі, в т.ч. і узгодили, що відповідачці, ОСОБА_33 , не дозволяється виїжджати за межі Канади із ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди заявника, ОСОБА_34 , при цьому не можна необґрунтовано відмовити у згоді (а.с. 61-83 т. 3).

В афідевіті (заяві під присягою) ОСОБА_38 , канадський адвокат позивача від 08 червня 2023 року зазначив, що 10 червня 2022 року п. ОСОБА_113 та п. ОСОБА_40 врегулювали позовні вимоги, подані у судовій справі № Р8-19-10900; умови мирової угоди сторін були включені до Остаточного судового рішення судді Наконечни від 10 червня 2022 року (далі - «Остаточне судове рішення»); він подає цю заяву для інформування українських судів про дату, коли Остаточне судове рішення судді Наконечни від 10 червня 2022 року стало чинним, діючим та обов`язковим для обох сторін у провінції Онтаріо, Канада; суддя Наконечни затвердила мирову угоду сторін (пана ОСОБА_39 та пані ОСОБА_40 ) 10 червня 2022 року. Відповідне затвердження судді Наконечного, що додається як Додаток D, набуло чинності для сторін негайно, а саме 10 червня 2022 року (а.с. 84-142 т. 3).

Позивач у позовній заяві вказує, що останній раз мав можливість бачити та спілкуватись з дитиною 21 червня 2022 року.

24 червня 2022 року відповідачка повідомила поліцію, що позивач завдав шкоди дитині сексуального характеру.

24 червня 2022 року детектив констебль Джона ЧОУ #1759 - офіцер регіонального управління поліції Йорка допитав ОСОБА_41 ( ОСОБА_42 - за текстом допиту). Короткий виклад допиту: «ОСОБА_42 повідомила, що їй 5 років. Сьогодні ОСОБА_42 погано себе почувала, в неї з`явився кашель, і вона не пішла до школи. ОСОБА_42 повідомила, що батька звати ОСОБА_43 , а мати - ОСОБА_26 . ОСОБА_42 дивилася з мамою мультики, потім їла вівсянку з бабусею. Її мама працювала за комп`ютером. ОСОБА_42 повідомила, що її батько був у себе вдома. ОСОБА_42 повідомила, що вона іноді живе з мамою, а іноді з татом. Коли вона залишається з мамою, там також є її бабуся. ОСОБА_42 любить дивитися мультфільми з мамою, але не любить дивитися їх довго. ОСОБА_42 повідомила, що іноді вона дотримується правил домашнього розпорядку, але іноді ні. Якщо вона кричить або плаче, вона не дотримується правил, і мама просить її бути хорошою дівчинкою. Коли вона добре поводиться, мама її любить. ОСОБА_42 повідомила, що їй подобається грати зі своєю подружкою, коли вона залишається з батьком. Коли вона з ОСОБА_44 , ОСОБА_42 любить малювати. ОСОБА_42 зазвичай кладе свого кролика в сумку і приносить татові, грається з ОСОБА_44 . ОСОБА_45 дівчинка, трохи молодша за неї, але їй також 5 років. Вона живе разом із ОСОБА_46 . ОСОБА_42 повідомила, що її батько живе з її дядьком. ОСОБА_42 повідомила, що батько відвіз її в поліцію, а мама забрала. ОСОБА_42 повідомила, що іноді вона грає з батьком, а іноді з ОСОБА_44 . ОСОБА_42 повідомила, що її батько іноді працює, а іноді ні. Якщо вона не дотримується правил домашнього розпорядку, батько просить, щоб вона краще поводилася. Коли вона добре поводиться, батько її любить. ОСОБА_42 повідомила, що завтра вона має провести день із мамою, а наступного дня буде в батька. ОСОБА_42 хотіла б відвідати свого батька. ОСОБА_42 вважає за краще залишатися і з мамою, і з татом. Мати не робить їй нічого поганого. Батько не робить їй нічого поганого. ОСОБА_42 зазвичай приймає ванну з бабусею. ОСОБА_42 ніколи не приймає ванну у батька, тому що його ванна дуже брудна. ОСОБА_42 повідомила, що мама ніколи не робила нічого, що їй не подобається. ОСОБА_42 повідомила, що її батько займається тим, що їй не подобається. Вона не любить, коли батько проводить тест (показує на її праву руку). Він завжди бере кров і проколює її маленькою голкою. Іноді вона робить тест в носі тампоном. Вона здає тест неподалік від свого дому, але не знає чому. ОСОБА_42 забула, що вона сьогодні розповідала мамі про свого батька. Вона повідомила, що розповість мамі, а потім піде в поліцію і все пояснить. ОСОБА_42 сказала, що коли буде вдома, то пригадає і розповість в поліції. ОСОБА_42 повідомила, що в будинку тата іноді почувається добре, а іноді погано. Перебуваючи в будинку тата, ОСОБА_42 любить жестикулювати та пити какао. Коли какао гаряче, її рука нагрівається. ОСОБА_42 повідомила, що ні мама, ні тато ніколи її не карали. ОСОБА_42 повідомила, що вона пішла в парк з батьком, це було весело і нічого страшного не сталося. ОСОБА_42 повідомила, що її батько ніколи не пустував у парку. ОСОБА_42 не може пригадати, щоб вона була засмучена і бігла до машини свого батька. ОСОБА_42 любить грати з батьком у хованки в парку біля струмка. Коли вона йде до вбиральні в будинку свого батька, вона зачиняє двері. Її тато зачиняє двері, коли йде до вбиральні. Мама іноді це робить, а іноді ні. Її бабуся завжди зачиняє двері до вбиральні» (а.с. 139, 140, 174, 175 т. 5).

15 липня 2022 року позивач направив пані ОСОБА_40 повідомлення про термінове клопотання, в якому вимагав негайного відновлення батьківського часу, компенсування часу та постанови, що уповноважує регіональну поліцію Йорка забезпечувати дотримання умов перебування з батьками відповідно до умов Остаточною рішення суду (а.с. 227 т. 2).

18 липня 2022 року ОСОБА_15 відвідала літній табір танцювального колективу Д`Ейр, розташований у Конкорді, Онтаріо. ОСОБА_48 , художній керівник танцювального колективу Д`Ейр повідомила, шо мати пані ОСОБА_40 , ОСОБА_49 , забрала ОСОБА_15 по обіді, тому що дитина погано себе почувала і відвезла її з табору о 12:54. ОСОБА_50 повідомляє, що ОСОБА_15 була зареєстрована для відвідування табору з 18 липня 2022 року по 22 липня 2022 року (а.с. 227 т. 2).

19 липня 2022 року відповідачка надіслала позивачу повідомлення у застосунку Our Family Wizard, щоб повідомити, що вона відновить його батьківський час і забезпечить компенсацію пропущених зустрічей, як тільки Товариство допомоги дітям регіону Йорк завершить своє розслідування. Проте, пізніше того ж дня відповідачка разом з дитиною сіла на літак до Варшави, Польща (а.с. 228 т. 2).

21 липня 2022 року відбувся розгляд термінового клопотання суддею Бекхаус у Вищому суді Торонто з приводу відмови пані ОСОБА_40 у наданні батьківського часу як порушення Остаточного рішення суду. Пані ОСОБА_40 не була присутня на судовому засіданні. За результатами термінового клопотання позивача Вищий суд Онтаріо 21 липня 2022 року в особі судді Бекхауза видав наказ, яким негайно відновив батьківський час позивача, серед іншого, зобов`язавши відповідачку надати особисті пояснення суду з приводу її поведінки та фактично відмови виконувати наказ (а.с. 207-209 т. ІІ, а.с. 5-8 т. 3).

24 липня 2022 року регіональна поліція Йорка підтвердила інформацію, отриману від Управління прикордонних служб Канади щодо того, що 19 липня 2022 року відповідачка сіла на літак разом з дитиною у міжнародному аеропорту Пірсон і вирушила до Варшави, Польща (а.с. 183, 229 т. 2).

25 липня 2022 року Товариство допомоги дітям регіону Йорк видало лист про закриття справи, в якому йшлося про те, що Товариство зайнялося родиною 24 червня на підставі повідомлення регіональної поліції Йорка. Причина занепокоєння полягала у звинуваченнях у сексуальному насильстві з боку позивача стосовно ОСОБА_15 . Після оцінки цієї інформації та вивчення історії сім`ї Товариством було ухвалено рішення про необхідність проведення розслідування щодо захисту дітей Тому, було проведено розслідування відповідно до Стандартів захисту дітей у провінції Онтаріо. Всі члени сім`ї були опитані окремо та наодинці. Після завершення розслідування Товариство встановило, що звинувачення не підтвердились. На даний момент немає жодних доказів того, що ОСОБА_15 наражалася на ризик сексуального насильства, перебуваючи під опікою батька. Обом батькам рекомендується продовжити вирішення свої суперечок у питаннях виховання та якнайшвидше звернутися до суду у сімейних справах. Копія такого листа міститься серед додатків до афідевіта Позивача від 16 серпня 2022 року (а.с. 210 т. ІІ, а.с. 9 т. 3).

У Польщі відповідачка та дитина сіли в автобус Setra Coach (номерний знак НОМЕР_4 ) та вирушили до України, в`їхавши до країни через пункт пропуску «Рава-Руська» у Львівської області 21 липня 2022 року о 1:20, що підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит Головного центру обробки спеціальної інформації № 91-28378/0/15-22-Вих від 03 жовтня 2022 року ( а.с.143-144 т. 3). У цій відповіді надано інформацію про перетин кордону за період з 03 жовтня 2017 року по 03 жовтня 2022 року, тобто за останні п`ять років, і даних про те, що дитина перетинала державний кордон України (на в`їзд чи виїзд), окрім як 21 липня 2022 року, не зафіксовано.

У листі-відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 91-18141/18/23-Вих від 19 квітня 2023 року, наданій на адвокатський запит представника позивача, зазначено, що у період з 08.11.2017 по 19.04.2023 малолітня особа ОСОБА_10 в`їхала на територію України у пункті пропуску Рава-Руська 21.07.2022 о 01:20 год. Іншої інформації немає (а.с.145-146 т. 3).

У листі-відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 91-36921/18/23-Вих від 04 серпня 2023 року, наданій на адвокатський запит представника позивача, зазначено, що у період з 08.11.2017 по 04.08.2023 малолітня особа ОСОБА_10 в`їхала на територію України у пункті пропуску Рава-Руська 21.07.2022 о 01:20 год. Даних про виїзд дитини з території України немає (а.с.221 (на звороті), 222 т. 3).

16 серпня 2022 року позивач подав до Центрального Органу Канади заяву про повернення дитини за Гаазькою конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року (а.с.147-164 т. 3).

14 вересня 2022 року Міністерство юстиції України підтвердило отримання заяви ОСОБА_34 про повернення його неповнолітньої доньки ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з України до Канади (а.с.165-166 т. 3). Також Міністерством юстиції України було направлено лист на адресу Центрального Органу Канади від 31 січня 2023 року, яким позивача повідомлено про те, що пошуки відповідачки та дитини на території України ще досі тривають (а.с.170-174 т. 3). Лист аналогічного змісту був надісланий Міністерством юстиції України 17 травня 2023 року (а.с.175-177 т. 3).

17 листопада 2022 року ухвалою судді Лококо Вищий суд правосуддя, номер судової справи FS-19-10900 встановлено, що [1] cьогодні в режимі відеоконференції надійшло клопотання позивача ОСОБА_34 (згідно з викладеним у повідомленні про клопотання від 7 листопада 2022 р.). Позивач вимагає: (і) призупинити виплату аліментів на дитину відповідачці ОСОБА_33 , (іі) дозволити позивачу подати заяву на продовження дії паспорта їх доньки ОСОБА_15 без згоди відповідачки, та (ііі) відокремити провадження про розлучення від провадження про виплату аліментів на утримання дитини, подружжя або виконання батьківських обов`язків. [2] Від імені відповідачки з`явився офіційний законний представник і повідомив про те, що він не підтримував зв`язку з відповідачкою протягом декількох тижнів і не має інструкцій. [3] Відповідачка виїхала з Канади з донькою сторін (віком 5 років) та в`їхала в Україну у липні 2022 року. Позивач подав заяву в рамках Гаазької угоди у серпні 2022 року, вимагаючи повернути дитину до Канади. [4] На підставі наданих доказів, суддя дійшов висновку, що запитувана постанова має бути видана, включаючи постанову про стягнення з відповідачки витрат у розмірі 1500 доларів (а.с. 44-46 т. 5).

ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . Однак заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11.01.2013 у справі 2603/16298/12 відповідачка визнана такою, що втратила право користування житловим приміщення (вказаною квартирою).

Після приїзду в Україну відповідачка з дитиною проживала в м. Трускавець, потім за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 15, 39, 40 т. 4).

З 11 липня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 11.07.2023 (а.с. 215 т. ІІІ, а.с. 11 т. 4).

14 липня 2023 року ОСОБА_2 укладено договір оренди житлового майна за адресою: АДРЕСА_9 . Строк дії договору до 14.07.2024 (а.с. 12-14 т. 4).

У листі-відповіді Державної міграційної служби України від 28.08.2023, наданій на адвокатський запит представника позивача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 , зазначено, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 28 серпня 2023 року, не встановлено (а.с. 222 (на звороті) т. 3).

Даних про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання на території України у матеріалах справи не міститься.

У рекомендаційному листі ОСОБА_52 від 25 липня 2023 року зазначено, що ОСОБА_49 є співвласницею 12488124 Саnada Inc, вона працює з ОСОБА_26 більше 3 років; вона також є співвласницею. Їхні клієнти та колеги поважають її як порядну та чесну людину. Вона також бере участь у громадській діяльності та бере участь у благодійних та інших соціальних заходах (а.с. 53-55 т. 4).

Також до матеріалів справи додано лист від ОСОБА_53 (близького друга ОСОБА_2 )(а.с. 56-61 т. 4), лист Йоркського університету від 16 травня 2014 року про те, що ОСОБА_25 працювала в «Instructional Technology Center» Йоркського університету за сумісництвом близько трьох років (а.с. 62-64 т. 4), рекомендаційний лист DiscoveryLand від 16 серпня 2009 року про те, що ОСОБА_25 була волонтером у таборі DiscoveryLand у липні-серпні 2009 року як вожата, працюючи з молоддю та дорослими з різного походження (а.с. 65-67 т. 4).

Згідно з виписками з рахунку Королівського банку Канади за 27 лютого 2023 року - 27 березня 2023 року, 27 березня 2023 року - 27 квітня 2023 року, 27 квітня 2023 року - 27 травня 2023 року відповідачка отримує дохід в Канаді від підприємства, де вона працює дистанційно (а.с. 42-49 т. 5).

У період з 25 серпня 2022 року по 14 грудня 2022 року дитина ОСОБА_10 відвідувала дошкільний навчальний заклад № 6 «Теремок» у м. Трускавець, що підтверджується довідкою дошкільного навчального закладу № 6 «Теремок» відділу освіти Трускавецької міської ради Міністерства освіти і науки України від 14 грудня 2022 року (а.с. 15 т. 4).

03 січня 2023 року ОСОБА_2 укладено договір з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_54 про денний догляд за дитиною (організацію перебування, відпочинку і розваг), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги денного догляду за дитиною, тобто забезпечити дитині: організацію її перебування і задоволення базових потреб, відпочинок у разі потреби, розваги, дозвілля та ігри, які відповідають її віку та розвитку, можливість творчої діяльності. Місце надання Послуг: Дитячий клуб «Совенята» (м. Київ, вул. Менделєєва, 27). Строк надання послуг за цим договором встановлено з 03.01.2023 по 28.02.2023 (а.с. 17-20 т. 4).

Згідно з характеристикою дитини, наданою 24.07.2023 ФОП ОСОБА_54 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відвідує дитячий клуб «Совенята» за адресою: АДРЕСА_10 з 03.01.2023. Позаурочні заняття включають: курси англійської мови, заняття з танців, заняття з джиу-джитсу, та додаткові розвиваючі заходи у виді екскурсій. Дитина, про яку йдеться, завжди готова вчитися, досліджувати та вивчати світ навколо. ОСОБА_15 впевнена і демонструє сильні соціальні здібності, добре комунікує з іншими дітьми та дорослими. Вона завжди відчуває радість від вивчення нових речей та з легкістю справляється з поставленими завданнями. Культурно-гігієнічні навички сформовані добре, володіє навичками самообслуговування відповідно до віку. Дитина радіє процесу навчання, щоб одягатися, їсти та дотримуватися гігієни самостійно. Крім того, її мати показала їй значення спілкування та культурної взаємодії, що помітно в її відносинах з оточуючими. Вписуючи моменти навчання в їх щоденне життя, мати вдало допомогла дитині зрозуміти свій внутрішній світ та довкілля. Стосовно взаємин з матір`ю, ОСОБА_55 , дитина активно співпрацює з нею в різних аспектах своєї повсякденної життєвої діяльності. Маючи вроджену цікавість та енергію, дитина цінує кожен момент навчання, який пропонує мати. Вона охоче засвоює навички самообслуговування, культури, орієнтації у просторі та часі. Ці розвиваючі дії матері відповідають віку та рівню розвитку дитини, що підтверджує її роль не лише як доглядача, а й вчителя. Мама завжди приводила та забирала дитину з клубу, та кожен раз активно цікавилась подіями дня. Загалом, вихователі відзначають міцний емоційний зв`язок ОСОБА_15 з мамою. Ця дитина вже з раннього віку вправно орієнтується у просторі, визначає, об`єкти та пам`ятки у своєму середовищі. Вона також розуміє та використовує концепції часу, такі як день та ніч, сезони, години дня та дні тижня. ОСОБА_15 є яскравим прикладом позитивних властивостей та адаптивних навичок, що слугують основою для її інтелектуального, соціального та емоційного розвитку (а.с. 16 т. 4).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_56 видано довідку від 19 грудня 2023 року про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно користується освітньою послугою «репетитор-онлайн» з дошкільної підготовки від ФОП ОСОБА_57 . Послуга надається згідно з договором № 31 від 28.09.2023 року. Замовником освітньої послуги є мати ОСОБА_5 - мама ОСОБА_2 , з якою відбувається уся комунікація стосовно навчального процесу. Оплата за навчання здійснюється своєчасно, заборгованості немає (а.с. 22 т. 4).

Також Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_56 надано характеристику від 19 грудня 2023 року про те, що ОСОБА_10 навчається з вчителем початкової школи з вересня 2023 року. Учениця володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, навчається не в повну міру своїх сил. Дівчинка за бажанням запам`ятовує матеріал та має розсіяну увагу, проте, має довготривалу пам`ять. Рівень працездатності протягом уроку нестабільний, іноді ОСОБА_15 проявляє небажання виконувати навчальний матеріал, хоча має хороші задатки до навчання. Виявляє логічне мислення та має математичні здібності. Також проявляє інтерес до малювання, математики, спорту. У ОСОБА_15 добре розвинена дрібна моторика рук. ОСОБА_10 старанно виконує усі вправи, якщо вони її зацікавили. До виконання домашніх завдань ставиться відповідально, виконує в повному обсязі та вчасно. Учениця спілкується українською мовою на заняттях та в побуті. Мовлення з нормальним темпом і силою голосу. Дитина проявляє інтерес до української культури та традицій українського народу. ОСОБА_10 є достатньо самостійною та творчою особистістю. До вчителів ставиться з повагою. Дівчинка має добрий загальний розвиток (а.с. 23 т. 5).

01 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій вказала, що у липні 2022 року її дитина, ОСОБА_29 , відкрилася щодо неодноразових епізодів фізичного насилля та навіть сексуальних збочень з боку батька, ОСОБА_34 . Втікаючи від чоловіка з Канади, вона та її дитина наразі є під загрозою фізичного насилля та вивезення дитини за кордон проти волі, тому просила вжити термінових заходів для захисту дитини (а.с. 40 т. 4).

02 лютого 2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надіслала начальникові Печерського УП ГУНП України в місті Києві лист, в якому йшлося про те, що до вказаної служби надійшла заява від ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , від 02.02.2023 вхідний № 105/78/Р-35 про вчинення домашнього (фізичного та сексуального) насильства щодо її малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з боку її чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_11 . Зі слів заявниці, ОСОБА_1 систематично вчиняв фізичне та сексуальне насильство стосовно малолітньої дитини, через що ОСОБА_2 змушена була переїхати з малолітньою дитиною до України, до м. Київ. Тому, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації просила перевірити інформацію, в разі необхідності вжити відповідних заходів та повідомити про проведену перевірку письмово (а.с. 39 т. 4).

Доказів того, що за результатами розгляду заяви відповідачки, поданої до служби у справах дітей та сім`ї, Печерським УП ГУНП України в місті Києві було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення немає.

23 червня 2023 року дитячим гінекологом ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» проведено огляд дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та встановлено діагноз - «гострий вагініт» (а.с. 33 т. 4).

Даних про те, що після приїзду в Україну матір дитини підписала декларацію з сімейним лікарем (педіатром) для обслуговування та надання медичних послуг дитині в матеріалах справи не міститься.

03 липня 2023 року Печерським районним у місті Києві центром соціальних служб за зверненням відповідачки надано копію Акта оцінки потреб сім`ї/особи та висновок оцінки потреб сім`ї від 07.06.2023 ОСОБА_2 , в якому вся інформація зазначена зі слів матері дитини, а психологом центру рекомендовано відвідати консультації дитячого-лікаря гінеколога, дитячого лікаря психотерапевта та дитячого нейропсихолога. Зі слів відповідачки, вона з дочкою відвідала консультацію дитячого лікаря - гінеколога (а.с. 34-38 т.4).

04 липня 2023 року ТОВ «МЦ МЕДОГЛЯДІВ УКРАЇНИ» видано довідку про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 6914, згідно з якою у ОСОБА_2 психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання «ІТРМ» відсутні (а.с. 41 т. 4).

24 серпня 2023 року внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження 0002570, за ч. 2 ст. 156 КК України на підставі матеріалів, що надійшли від адвоката Сливченко Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , які містять відомості про можливе вчинення відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , насильницьких дій сексуального характеру з боку її батька ОСОБА_4 (а.с. 21 т. 4).

22 грудня 2022 року ФОП ОСОБА_58 , психологом, кандидатом психологічних наук, на прохання ОСОБА_2 надано інформаційну довідку вих № 148 про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якій зазначено, що з 05.12.2022 по 22.12.2022 було проведено 6 (шість) психологічно-діагностичних консультації з ОСОБА_15 , які було спрямовано на дослідження емоційного стану дівчинки, її стосунків з найближчим оточенням і деяких рис особистості дитини. Візуальні спостереження: ОСОБА_15 привітна, контакт з дитиною дещо утруднений, має адекватну поведінку, володіє культурними навичками, охоче виконує необхідні завдання; на всі консультації ОСОБА_15 приводила мама; в присутності мами дівчинка почувається цілком природно і комфортно; загалом спілкування дитини з мамою має позитивний, дружній характер; ОСОБА_15 завжди приходила в гарному настрої. Діагностика сім`ї: ОСОБА_15 має тісний емоційний зв`язок з мамою, довіряє їй, мама для дівчинки є дуже важливою (малюнки « Моя сім`я », « Сім`я, яку я хочу », « Три дерева », « Пташине гніздо », методики ЦТО, Емоційні вибори, Сходинки самооцінки, « Емоційні стосунки в сім`ї», Рене Жиля , опитувальник « Незакінчені речення », спонтанні малюнки); до батька ОСОБА_15 має амбівалентні (подвійні, протирічні) почуття: з одного боку на несвідомому рівні має емоційний зв`язок з ним, але такий, що носить патологічний, симбіотичний, залежний характер, дуже злиться на нього, має сильний страх щодо нього (малюнки "Моя сім`я", " Людина під дощем", "Сім`я, яку я хочу", " Три дерева ", " Пташине гніздо ", методики ЦТО, Емоційні вибори, Проективна казка, Казки Л.Дюсс, РАТ, Емоційні вибори, Емоційні стосунки в сім`ї, Рене Жиля ), з другого боку на свідомому рівні, зі слів дитини, має бажання спілкуватись з ним; на несвідомому рівні дівчинка злиться на батьків (методики Проективна казка, казки Л. Дюсс , ТАТ); дитина травмована сімейною ситуацією (коментар психолога: сварки, розлучення батьків завжди для дитини є травматичними подіями). Діагностика емоційного стану: на момент діагностичного обстеження на свідомому рівні ОСОБА_15 має достатньо стабільний емоційний стан (методики « Чарівна країна почуттів », кольоровий тест Люшера , малюнки « Три дерева », « Людина під дощем» методи бесіди і візуального спостереження); на несвідомому рівні дівчинка має придушені почуття злості (візуальні спостереження), провини, яка стосується сексуальної сфери (методика Чарівна країна почуттів); дівчинка має завищену самооцінку, що є нормальним явищем для даного віку дитини, а також вмінням найближчого оточення створити сприятливий простір для нормального психо-емоційного розвитку дитини (методики «Сходинки самооцінки», «Шкала самооцінки», ЦТО); ОСОБА_15 має середній рівень тривожності (тест тривожності Доркі-Амена, візуальне спостереження); суїцидальні нахили дитини знаходяться в межах норми (тест Корольова ); ОСОБА_15 має достатній психологічний ресурс задля подолання життєвих труднощів (малюнок « Людина під дощем»). Більшість малюнків ОСОБА_15 (як діагностичних, так і спонтанних) містять елементи символічної сексуальної тематики, що характерне для дітей, які зазнали сексуального насильства. Загальні зауваження: ОСОБА_15 стала свідком фізичного насильства щодо своєї мами і бабусі, що визначає ОСОБА_15 як жертву насильства згідно з Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Розлучення батьків, будь-який вид насильства з боку будь-якої особи щодо дитини і/або до близьких осіб спричиняють психіці дитини потужний стрес і можуть викликати непередбачувані наслідки для психічного і соматичного здоров`я дитини. Рекомендації: рекомендовано ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , пройти курс психологічної реабілітації для усунення наслідків дистресу, спричиненого сімейною ситуацією; проживати постійно з мамою; спілкування з батьком проводити виключно в присутності мами і за умови спокійного, позитивного і поважливого ставлення батьків одне до одного; дбайливе ставлення до емоційних потреб з боку дорослого оточення; не рекомендовано піддаватись опитуванню в органах опіки і суді. Батькам - ОСОБА_2 і ОСОБА_7 пройти курс батьківського психологічного консолідування з метою підвищення батьківської компетенції у вирішенні емоційних проблем доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 22-26 т. 4).

22 грудня 2023 року ФОП ОСОБА_58 , психологом, кандидатом психологічних наук, на прохання ОСОБА_2 надано інформаційну довідку вих № 172 про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якій зазначено, що з 10.12.2023 по 22.12.2023 було проведено психологічно-діагностичну роботу з ОСОБА_15 , яку було спрямовано на дослідження рівня соціально-психологічної адаптації дівчинки до нових умов проживання і навчання. За результатами тесту ОСОБА_15 має низький рівень тривожності. За результатами проективних методик зроблено припущення, що ОСОБА_15 мас стабільний емоційний етан, добре справляється зі стресовими ситуаціями, має високий рівень адаптації. Рекомендовано ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_8 : проживати постійно з мамою; спілкування з батьком проводити виключно в присутності мами і за умови спокійного, позитивного і поважливого ставлення батьків одне до одного; дбайливе ставлення до емоційних потреб з боку дорослого оточення; не рекомендовано піддаватись опитуванню в органах опіки і суді; батькам ОСОБА_2 і ОСОБА_7 пройти курс батьківського психологічного консультування з метою підвищення батьківської компетенції у вирішенні емоційних проблем дочки (а.с. 24-26 т. 5).

Водночас, у рецензії, наданій психологом Центру практичної психології «РОЗРАДА», ОСОБА_69 за вих. №1/10 від 17 жовтня 2023 року на інформаційну довідку про психологічно-діагностичні консультації з ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вих. № 148 від 22.12.2022 (а.с. 208-211 т. 5) вказано, що:

- «психолог описує інформацію про те, що у дитини після відвідування батька (ред. проживаючи у Канаді) підвищувався рівень тривожності, вона грала в ігри, що носили сексуальний характер... «проте, не вказано, про які саме ігри йде мова і що психолог або мати дитини вважають «іграми, що носять сексуальний характер». Там же вказано, що ОСОБА_15 «...категорично відмовлялася від вечірніх гігієнічних процедур геніталій» - у документах отриманих від адвоката міститься інформація про те, що дитина має захворювання на гострий вагініт, що може свідчити про те, що дитині було неприємно і боляче проводити гігієнічні процедури і це ніяк не пов`язано з зустрічами з батьком. Далі по тексту вказано, що дитина "...розповідала про епізоди сексуальної поведінки батька в її присутності, а також про епізоди фізичного насильства батька по відношенню до неї..." - однак жодної конкретики до звинувачень такого характеру інформації не надано, не вказано про які епізоди йде мова і що саме робив батько. Такі речення можна розглядати як наклеп, що несе моральну та матеріальну шкоду батьку дитини;

- психолог зазначила, що отримала від матері інформацію щодо «...нервово-емоційного напруження...», «часті неадекватні негативні емоції (плач, хникання, вередування); зниження настрою; немотивовані напади гніву; високий індекс вікових страхів (страхи більш молодшого або більш старшого віку); висока конфліктність з оточуючими дорослими й дітьми (сам створює конфлікти); малюнки на вільні теми забарвлені у похмурі кольори, мають песимістичний зміст... ". Однак, психолог не вказала ніяких прикладів і не зробила жодної оцінки даної інформації, звертаючи уваги лише на «шкідливі звички» та «заїкання, що з`являється періодично», оцінивши їх як «хронічний характер нервово-емоційного напруження у дитини». Враховуючи ситуацію, варто було вказати, що прояви, зазначені вище можуть бути наслідком переїзду, розлученням з батьком, негативним впливом зі сторони матері;

- психолог вказала велику кількість використаних для діагностики методик, які вона бере з «Переліку психо-соціальних методик та методик для соціально-психологічних обстежень», який є частиною Методичних рекомендацій «Застосування діагностичних мінімумів в діяльності працівників психологічної служби»...» однак, в даному виданні зазначено лише половина методик використаних психологом, ОСОБА_70 . Деякі з методик («Емоційні вибори дитини»; Проективна казка «Пригоди поросятка Чорненька ніжка»;) взагалі відсутні, так як не вказано автора і віднайти дані методики не було можливості. Також вказано методику, яку психолог ймовірно самостійно модифікувала - «Три дерева. Шкала самооцінки» автор ОСОБА_71 , але самим автором було створено методику «Три дерева», метою якої є оцінка внутрішньо-сімейних стосунків. Інша частина методик широко використовується в роботі практичного психолога, але не входить до рекомендовано списку, хоча психолог повідомляє інше;

- психологом не було вказано чи проводилися зустрічі з дитиною в спеціально облаштованому кабінеті і наодинці з дитиною, адже для об`єктивної оцінки стану і поведінки дитини важливим є відсутність будь-яких осіб, окрім дитини та психолога у кабінеті. Відомо, що дитина відчуває себе більш розкуто при відсутності батьків чи інших родичів і рідше проявляє страх у прояві своїх емоцій, почуттів, відкритті інформації особі, яка проводить дослідження. Психолог вказує: ОСОБА_15 привітна, контакт з дитиною дещо утруднений, має адекватну поведінку, володіє культурними навичками, охоче виконує необхідні завдання; на всі консультації ОСОБА_15 приводить мама; в присутності мами дівчинка почувається цілком природно і комфортно; загалом спілкування дитини з мамою має позитивний, дружній характер; ОСОБА_15 завжди приходила в гарному настрої. З цих слів можна зробити висновок, що матір була присутньою на всіх зустрічах, що призводить до відсутності компоненту довіри між дитиною і психологом і не може нести оцінку вільної відкритої роботи;

- при описі результатів діагностики сімейної атмосфери психолог вказує, що « ОСОБА_15 має тісний емоційний зв`язок з мамою...» і т.д., а про батька говорить, що «...має емоційний зв`язок з ним, але такий, що носить патологічний, симбіотичний, залежний характер...» і вказує, що використовувала для цієї оцінки методики, серед яких вказана методика «Людина під дощем» ( Романова Е.В. , Ситько Т.І. ), яка спрямована для діагностики дітей від 9-ти років і має метою оцінку вміння справлятися з або адаптуватися до критичних, стресових ситуацій. Тобто дана методика взагалі не має жодного відношення до аналізу стосунків з батьком. Оцінюючи інформацію із цього розділу, можна зробити висновок про свідоме негативне відношення психолога до батька;

- в розділі оцінки емоційного стану дитини психолог описує результати деяких методик, серед яких «на несвідомому рівні дівчинка має придушені почуття злості (візуальні спостереження), провини, яка стосується сексуальної сфери (методика Чарівна країна почуттів) (коментар психолога - почуття провини в сексуальній сфері у дитини може свідчити про сексуальне насильство по відношенню до неї)». Психолог робить дуже швидкі висновки зі звинуваченням у сексуальному насильстві, але не дає варіантів можливих причин отриманих результатів, якими можуть бути захворювання статевих органів дитини, сором у дитини за те, що вона повідомила матері інформацію щодо батька, яка не підтвердилася (ред. згідно з документами проведеної роботи у Канаді);

- нижче психолог зазначила «Більшість малюнків ОСОБА_15 (як діагностичних, так і спонтанних) містять елементи символічної сексуальної тематики, що характерне для дітей, які зазнали сексуального насильства», але психолог не уточнює про що йде мова і чи справді її висновки відповідають малюнкам і їх оцінці;

- у рекомендаціях в кінці інформаційної довідки психолог рекомендує батькам «...пройти курс батьківського психологічного консультування з метою підвищення батьківської компетенції у вирішенні емоційних проблем доньки...», тобто психолог, умисно, стверджуючи, що батько вчинив насильство над дитиною, рекомендує батькам домовитися. Не було виявлено рекомендацій пройти дослідження батьку і пройти корекційну роботу з кривдниками, що було б логічним, оцінюючи текст вище;

- у цілому інформаційна довідка має досить мало інформації, відсутня будь-яка конкретика. А, враховуючи зроблені психологом висновки та вказане психологом пройдене особисте навчання, текст довідки мав би містити конкретні елементи роботи, які призвели до цих висновків».

У висновку спеціаліста, кандидата психологічних наук, ОСОБА_74 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на базі «Зеленої кімнати» Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 27.09.2023, зазначено, що відповідно до критеріїв психологічної науки і визначення поняття «сексуального насильства над дитиною», відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , здійснювалося сексуальне насильство у вигляді створення батьком умов спостерігання дитиною його оголеності (батько, відповідно до свідчень дитини, неодноразово ходив в оголеному вигляді по помешканню, спав в оголеному вигляді в ліжку при доступності дитини до його ліжка. Малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 має ознаки дитини, яка зазнала розбещення в ранньому віці. Водночас не було виявлено ситуацій фізичного та контактного сексуального насильства над нею, здійсненого будь-ким. Натомість, були виявлені ситуації, які психологічною наукою зараховуються до сексуального насильства над дітьми, зокрема: дитина була непоодиноко свідком перебування батька в оголеному вигляді. Мотивація неодноразової демонстрації батьком ОСОБА_76 своєї оголеності в присутності дитини наразі є невідомою. Ймовірніша за все, що така поведінка батька і стала причиною ранньої сексуалізації дитини, тобто спричинила до розбещення малолітньої (а.с. 73-77 т. 5).

Водночас, у висновку експерта № 0111/23/1 за результатами проведення експертно-психологічного дослідження із застосуванням поліграфа від 01.11.2023, складеного судовим експертом Назаровим Олегом Анатолійовичем на замовлення сторони позивача з метою подання до суду та з повідомленням експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 Кримінального кодексу України, а також з попередженням замовника, що відповідно до правової позиції ККС Верховного Суду від 18 серпня 2020 року у справі № 628/2370/17 експертно-психологічне (психофізіологічне) дослідження із застосуванням поліграфа не вважається доказом у справі у розумінні ст. 84 КПК України, а є додатковим аргументом на підтвердження правильності процесуальної дії, встановлено, що:

«1. Підекспертна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за результатом участі у проведенні експертно-психологічного дослідження із застосуванням поліграфа EyeDetect з урахуванням встановлених автоматизованою системою Converus обрахунку балів, сформованого когнітивного навантаження на приховування (спотворення) орієнтовної інформації, яка пов`язана з обставинами щодо можливих фактів дій сексуального характеру його ОСОБА_78 як батька стосовно своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 а саме: 1) переодягання ОСОБА_78 до оголеного вигляду перед донькою ОСОБА_79 , 2) показування ОСОБА_80 , своїй доньці ОСОБА_81 оголеного чоловічого статевого органу, 3) демонстрації (показування) ОСОБА_82 своїй доньці ОСОБА_81 своїх оголених сідниць за блоками тверджень R1, R2, R3, R4 російськомовного та англійськомовного варіанту тестового формату 4R МСТ (EyeDetect Multi-issue Comparison Test) діагностики актуальних проблем - не має» (а.с. 212-235 т. 5).

У копії відповіді Координаційного центру з надання правничої допомоги № Г-1087/001/1178 від 14.05.2024 зазначено, що у Реєстрі, що ведеться Координаційним центром, відсутні відомості про психолога, кандидата психологічних наук, ОСОБА_83 ; заяву про участь у конкурсі з відбору психологів, які можуть залучатися до кримінальних проваджень за участю малолітніх, неповнолітніх осіб через регіональні/міжрегіональні центри з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_84 не подавала (а.с. 141 т. 5).

У копії довідки Громадської організації «Точка Росту: Освіта і Наука» від 16.05.2024 зазначено, що відповідно до результатів народного голосування відзнаки «Академічна негідність 2021» ОСОБА_111 , докт. психол. наук, голова Української асоціації християнської психології визнана «Псевдонауковцем 2021». Відзнака «Академічна негідність року» - це оціночні судження, які надала науковоосвітянська спільнота колегам, що застосовують негативні академічні практики для підвищення статусу, кар`єрного просування та утримання на посадах (а.с. 142 т. 5).

У листі-відповіді Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 31.08.2023 № 452аз/27/01/3-2023, наданій на адвокатський запит представника позивача щодо надання інформації стосовно ОСОБА_4 , зазначено, що станом на 30.08.2023 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ЄІС МВС» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та в розшуку не перебуває (а.с. 223 т. 3).

19 грудня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002570 від 24.08.2023 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 156 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, що підтверджується листом слідчої Деснянського УП ГУНП у м. Києві Редковолосової Наталії від 12 січня 2024 року (а.с. 51 (на звороті) т. 5).

У листі ОСОБА_86 від 03 жовтня 2023 року йдеться про те, що з боку ОСОБА_4 було неодноразово надано фінансову допомогу на потреби ОСОБА_86 у боротьбі за свободу та незалежність України (а.с. 52 т. 5).

31.01.2024 Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок про умови проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , в якому, зокрема, зазначено, що відповідно інформації з Реєстру територіальної громади міста Києва малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , в місті Києві зареєстрованою не значиться. Дитина фактично проживає разом з матір`ю, ОСОБА_2 , в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_9 на підставі договору оренди від 14.07.2023. За вказаною адресою 29.09.2023 спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання. Під час обстеження встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, яка займається її вихованням та здійснює утримання, дитина поводиться впевнено та почувається захищеною. Стосунки між матір`ю та донькою доброзичливі та люблячі. Умови проживання добрі. Для дитини облаштована окрема кімната, в кімнаті є стіл для малювання, багато іграшок, ліжко для сну. Наявні дитячі речі відповідно до віку дитини та сезону. Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування вважає, що малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , проживає в належних житлово-побутових умовах, повністю прижилася та соціалізована в Україні (а.с. 54-56 т. 5).

Свідок ОСОБА_87 у судовому засіданні 15.03.2024 показала, що є кумою та знайомою позивача зі студентських років. Відповідачку свідок бачила один раз, коли передавала їй посилку від позивача. Свідок вказує, що знає позивача, як гарну людину. Свідок залишала своїх дітей разом з позивачем, коли останній був в Києві і він гарно про них піклувався. На думку свідка, позивач гарний батько, дуже любить дочку та хоче з нею спілкуватися. Коли позивач приїжджав до Києва, то привіз подарунки своїй дочці, які перебувають у свідка. Позивач не передав подарунки дитині тому, що не знав, де вона знаходиться.

У матеріалах справи міститься також копія відеозаписів спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_59 від 2 травня 2024 року (усього 4 відеозаписи) та копія рецензії № 1/05 від 9 травня 2024 року на відеозаписи спілкування ОСОБА_88 з ОСОБА_89 від 2 травня 2024 року, наданої психологом Центру практичної психології «РОЗРАДА» ОСОБА_90 (а.с. 126-130 т. 5), в якій йдеться про те, що:

«На першому записі ми бачимо ОСОБА_4 , який знаходиться у авто і який одягнув на себе шапку у вигляді голови ведмедя для того, щоб зняти напругу у спілкуванні та додати настрою дитині. Враховуючи те, що дитина не спілкувалася з батьком протягом двох років, такий крок зі сторони батька мав позитивний вплив.

На початку першого відеозапису ми бачимо, що мати дитини підняла слухавку і кличе дитину до спілкування. Дитина з`являється на відео і, як тільки бачить батька, то одразу посміхається, але, кидаючи погляд на матір, обличчя якої вже не видно на записі, дитина відмовляє батьку словами « ОСОБА_91 , я з тобою не хочу говорити. Не дзвони мені більше». На що ОСОБА_43 , намагаючись втримати розмову, каже «Це не ОСОБА_91 , це дядько ведмідь з Торонто ». Всю цю розмову дитина посміхається, їй очевидно подобається образ батька і вона хотіла би продовжити спілкування. Далі дитина зникає з відео і мати повідомляє, що вона не буде бігати за дитиною і кладе телефон екраном догори. Далі ми чуємо якісь віддалені звуки і бачимо стелю гойдалки або бесідки, де знаходиться телефон.

На другому відео ми на початку спостерігаємо як ОСОБА_43 телефонує до дочки. Він вже знаходиться не в авто, а на дитячому ігровому майданчику. Коли підняли слухавку, ми бачимо ОСОБА_15 , яка одразу починає говорити « ОСОБА_91 , я з тобою, я з тобою...» і замовкає, коли помічає на екрані дівчинку ОСОБА_93 . ОСОБА_43 каже ОСОБА_15 , що він дядечко ведмідь і питає у ОСОБА_15 чи впізнала вона дівчинку. Далі батько пропонує ОСОБА_15 привітатися з ОСОБА_94 . ОСОБА_15 вітається, посміхається, але весь час поглядає на матір, яка сидить поруч. Обличчя матері ми не бачимо, але, ОСОБА_15 декілька разів на неї дивлячись і вагаючись чи продовжувати розмову, посміхається, і все ж таки відповідає на питання ОСОБА_96 «Як у тебе справи?» - « Добре ». Далі дівчинка махає з посмішкою рукою та каже «Все одно не хочу розмовляти" і зникає з екрану. Наступні змоги ОСОБА_96 і ОСОБА_99 поговорити не увінчуються успіхом, ОСОБА_15 на відео більше не з`являється і відео закінчується.

Третє відео також починається з того, що ОСОБА_43 дзвонить до ОСОБА_15 . Слухавку довго не піднімають. Потім на відео знову з`являється ОСОБА_15 , яка одразу говорить « ОСОБА_91 , я з тобою... Дай мені спокій. Я з тобою не хочу говорити. Дай мені спокій» І зникає з відео. ОСОБА_43 намагається заохотити ОСОБА_15 «ОСОБА_112, це ж дядько ведмідь, це не папа", на що знову з`являється ОСОБА_15 і говорить: «Я знаю, що це ти. І я з тобою не хочу говорити» і зникає. Далі ОСОБА_43 пропонує ОСОБА_15 поговорити з ОСОБА_94 , але ОСОБА_15 більше не з`являється на відео, хоча ОСОБА_43 далі продовжує говорити, говорить про те, що він її любить, що скучив. Далі ми спостерігаємо як ОСОБА_43 розмовляє з ОСОБА_94 і далі говорить до ОСОБА_15 , заохочуючи її до розмови, кличе, говорить про свою любов до неї. На відео ОСОБА_15 більше з`являється.

На четвертому відео ми знову бачимо як ОСОБА_43 дзвонить і слухавку дуже довго не піднімають. Потім ми спостерігаємо, що на дзвінок відповіли, відтворення відео зі сторони ОСОБА_15 поставлено на паузу, чутно, що ОСОБА_15 говорить « ОСОБА_91 я з тобою не буду говорити», на що ОСОБА_43 питає: « А з ОСОБА_102 і дядечком ведмедем хочеш говорити?», на що ОСОБА_15 відповідає: «Ні, не хочу. Я не хочу ні з ким розмовляти. Я хочу розмовляти з ким, хто мені дає тиждень спокій». ОСОБА_43 перепитує, але відповіді не отримує. Подальші спроби ОСОБА_96 продовжити розмову з ОСОБА_15 не увінчуються успіхом. ОСОБА_43 прощається з ОСОБА_15 і закінчує дзвінок». Психолог зазначає, що є необхідність у залученні медіатора до налагодження контакту батько-дитина.

Також у матеріалах справи міститься фрагмент з листування позивача з відповідачкою щодо можливості поспілкуватися з дочкою віддалено один на один (а.с. 144 т. 5).

Судом застосовано наступні норми права.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Статтею 11 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, на держави-учасниці покладено зобов`язання вживати заходів для боротьби з незаконним переміщенням і неповерненням дітей із-за кордону.

Зазначена стаття кореспондує з правом кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, закріпленим у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної в Римі 4 листопада 1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

Згідно із Законом України від 11 січня 2006 року № 3303-IV «Про приєднання України до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей» Україна приєдналася до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, укладеної 25 жовтня 1980 року в м. Гаага (далі також - Конвенція 1980 року, Гаазька конвенція).

Головними цілями Конвенції 1980 року, виходячи з преамбули та її положень, є забезпечення негайного повернення дітей до держав їхнього постійного місця проживання та захист від наслідків їх незаконного переміщення до інших держав або незаконного утримання.

Статтею 4 Конвенції 1980 року визначено, що Конвенція застосовується до будь-якої дитини, яка постійно проживала в Договірній державі безпосередньо перед вчиненням акта порушення прав піклування або доступу. Застосування Конвенції припиняється, коли дитина досягає віку 16 років.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції 1980 року переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо:

a) при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь-якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та

b) у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

За замістом частини другої статті 3 Конвенції 1980 року права піклування, згадані в пункті a, можуть виникнути, зокрема, на підставі будь-якого законодавчого акта, або в силу рішення судової або адміністративної влади, або внаслідок угоди, що спричиняє юридичні наслідки відповідно до законодавства такої держави.

Відповідно до статті 5 Конвенції 1980 року «права піклування» включають права, пов`язані з піклуванням будь-якої особи про дитину, і зокрема, право визначати місце проживання дитини.

Судом у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК вірно взято до уваги постанову Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 613/1185/19 де вказано, що «виходячи зі змісту Гаазької конвенції 1980 року, для прийняття рішення про повернення дитини потрібно встановити:

по-перше, що дитина постійно мешкала в договірній державі безпосередньо перед переміщенням або утриманням (пункт «а» частини першої статті 3 цієї Конвенції);

по-друге, що переміщення або утримання дитини було порушенням права на опіку або піклування згідно із законодавством тієї держави, де дитина проживала (пункт «b» частини першої статті 3 Конвенції);

по-третє, що заявник фактично здійснював права на опіку до переміщення дитини або здійснював би такі права, якби не переміщення або утримання (пункт «b» частини першої статті 3 Конвенції).

Місце постійного проживання дитини є визначальним при відновленні статус-кво, оскільки незаконне переміщення чи утримання дитини одним із батьків, наділеним правами спільного піклування, порушує інтереси та права дитини, а також права іншого з батьків на піклування про дитину, без згоди якого/якої відбулася зміна місця проживання дитини».

Така ж правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 336/5265/22.

У цій справі судом встановлено, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, оскільки вона була чинною на час переміщення дитини між двома залученими до спору країнами, а також є чинною і станом на дату ухвалення цього рішення судом.

Судом встановлено, що дитина, ОСОБА_10 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , станом на момент переміщення їй виповнилося повних 5 років 7 місяців, а станом на момент ухвалення рішення - 7 років 7 місяців, а отже вона не досягла 16-річного віку, а тому дія обмежень, встановлених у реченні другому статті 4 Конвенції 1980 року, не поширюється.

Щодо країни постійного проживання дитини до її переміщення.

Судом встановлено, що Канада є державою, де дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , постійно проживала до її переміщення, оскільки дитина народилася в Канаді, постійно перебувала в Канаді, отримувала медичні послуги в Канаді, відвідувала дошкільні заклади та гуртки в Канаді, що підтверджується, зокрема, копіями медичного свідоцтва про народження № НОМЕР_6 від 06 лютого 2017 року, свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 19 грудня 2016 року, паспорта дитини № НОМЕР_5 від 03 березня 2017 року, картки медичного страхування дитини № 1470-216-431-Р1 від 12 жовтня 2019 року, листа доктора ОСОБА_18 з центру сімейної медицини міста Торонто від 09 серпня 2022 року, рахунку за стоматологічні послуги клініки «Смайл Сквод Кідс Дентал» від 13 січня 2021 року, виписок з банківського рахунку позивача (оплати аліментів та інших додаткових витрат на дитину) за 2017-2022, листа Ітонвільської молодшої школи від 06 жовтня 2022 року, повідомлення про навчання в дитячому садку школи Блу Віллоу від 27 червня 2022 року, профілю відвідування школи Блу Віллоу від 08 серпня 2022 року, документів, які підтверджують відвідування дитиною танцювальних гуртків в Канаді.

Суд вірно не прийняв до уваги доводи сторони відповідачки про те, що відповідачка і дитина постійно проживають на дві країни, оскільки жодних доказів на підтвердження цієї обставини стороною відповідачки не надано. Натомість, судом встановлено, що у період з 03 жовтня 2017 року по 04 серпня 2023 року дитина лише один раз перетнула державний кордон України на в`їзд в Україну, що відбулося 21 липня 2022 року, вказане підтверджується листами Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 91-28378/0/15-22-Вих від 03 жовтня 2022 року, № 91-18141/18/23-Вих від 19 квітня 2023 року, № 91-36921/18/23-Вих від 04 серпня 2023 року.

Суд встановив, що дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не має зареєстрованого місця проживання в України, що підтверджується листом Державної міграційної служби України від 28.08.2023.

Суд встановлено, що дитина, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , якій виповнилося на момент відкриття провадження у цій справі 6 років 6 місяців, а на момент постановлення цього рішення 7 років 7 місяців не відвідує школу, а тривалість її перебування у дошкільних закладах є незначною з 25 серпня 2022 року по 14 грудня 2022 року (дошкільний навчальний заклад № 6 «Теремок», м. Трускавець), з 03 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року (дитячий клуб «Совенята», м. Київ). Договору № 31 від 28.09.2023 про навчання за освітньою послугою «репетитор онлайн» з дошкільної підготовки, що надається ФОП ОСОБА_104 , до матеріалів справи стороною відповідачки не долучено. Доказів того, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад з 01 березня 2023 року по 12 липня 2024 року, немає.

Щодо порушення права на опіку (піклування) внаслідок переміщення дитини.

Судом встановлено, що у канадському суді відповідачка просила встановити їй одноосібну опіку над ОСОБА_28 з основним місцем проживання з відповідачкою, що підтверджується її відзивом на заяву позивача про розірвання шлюбу, яка також містила вимоги щодо опіки над дитиною та доступу до дитини, в межах справи № FS-19-10900.

При цьому, відповідачка в межах справи № FS-19-10900 погодилася з умовами про спільну опіку обох батьків щодо дитини (з графіком батьківського часу, аліментами на дитину тощо), що підтверджується її власноручним підписом у затвердженні від 10 червня 2022 року, яке за своєю суттю є мировою угодою між сторонами.

Умови вказаної мирової угоди включено до остаточного наказу Вищого суду правосуддя провінції Онтаріо (суддя Наконечни) від 10 червня 2022 року, який є обов`язковим до виконання для обох батьків, та яким встановлено спільну опіку батьків щодо дитини, що включали вирішення медичних питань, освіти, зміни місця проживання, подорожей, батьківського часу позивача та сплати ним аліментів.

Зокрема, за умовами вказаного затвердження та наказу батькам було заборонено вивозити дитину за межі Канади без згоди та дозволу іншого з батьків.

Окрім того, в афідевіті ОСОБА_105 / ОСОБА_22 від 21 листопада 2022 року засвідчено, що вивезення ОСОБА_5 з Канади до України пані ОСОБА_40 без відома та/або згоди пана ОСОБА_39 , є порушенням його опікунського (батьківського) права відповідно до чинного законодавства Канади (а.с. 178-193 т. ІІ3).

Отже, судом вірно встановлено, що дії відповідачки щодо переміщення та утримання дитини в Україні порушують права піклування позивача, адже батьківські повноваження належать обом батькам.

Щодо фактичного здійснення права на піклування до переміщення дитини.

Судом встановлено, що позивач фактично здійснював свої права піклування щодо дитини, зокрема, сплачував аліменти на її утримання, оплачував рахунки на її лікування та додаткові заняття, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Також підтвердженням цієї обставини є накази канадських судів: наказ cудді Монахан від 18 грудня 2019 року, затвердження судді Шор від 01 жовтня 2020 року, наказ судді Лейпер від 19 травня 2021 року, остаточний наказ судді Наконечни від 10 червня 2022 року, наказі судді Бекхауза від 21 липня 2022 року.

17 листопада 2022 року на підставі ухвали судді Лококо виплата аліментів позивачем була призупинена у зв`язку з тим, що відповідачка виїхала з Канади з донькою сторін (віком 5 років) та в`їхала в Україну у липні 2022 року, а позивач подав заяву в рамках Гаазької угоди у серпні 2022 року, вимагаючи повернути дитину до Канади.

Судом також встановлено, що позивач фактично здійснював свої права піклування щодо дитини, і продовжував би здійснювати такі права відповідно до остаточного наказу від 10 червня 2022 року, якби не переміщення дитини.

Щодо наявності/відсутності підстав для відмови у поверненні дитини до країни постійного проживання.

Згідно з частиною першою статті 12 Конвенції 1980 року визначено, що якщо дитина незаконно переміщена або утримується так, як це передбачено статтею 3, і на дату початку процедур у судовому або адміністративному органі тієї Договірної держави, де знаходиться дитина, минуло менше одного року з дати незаконного переміщення або утримування, відповідний орган видає розпорядження про негайне повернення дитини.

У частині другій статті 12, частинах першій, другій статті 13 та статтею 20 Конвенції 1980 року визначений вичерпний перелік обставин, за наявності яких суд має право відмовити у поверненні дитини до місця постійного її проживання.

Обов`язок доведення існування підстав для відмови у поверненні дитини зазначена Конвенція покладає на особу, яка вчинила протиправне вивезення або утримання дитини (особу, яка заперечує проти повернення дитини).

За змістом частини другої статті 12 Конвенції 1980 року судовий і адміністративний орган, навіть у тих випадках, коли процедури розпочаті після сплину річного терміну, про який йдеться в попередньому пункті, також видає розпорядження про повернення дитини, якщо тільки немає даних про те, що дитина вже прижилася у своєму новому середовищі.

Положення частини другої статті 12 Конвенції 1980 року є виключними обставинами лише в разі, коли процедура повернення розпочата після спливу річного терміну з моменту викрадення дитини. Про це йдеться у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 757/32690/20-ц.

Тобто, суд може досліджувати питання щодо того, чи прижилась дитина в державі, де вона незаконно утримується лише у тому випадку, коли звернення з заявою згідно з Конвенцією 1980 року було здійснено з пропуском річного строку з моменту такого переміщення та початку утримування.

У цій справі судом обґрунтовано встановлено, що 21 липня 2022 року відбулось переміщення дитини, ОСОБА_5 , в Україну, 16 серпня 2022 року позивач подав до Центрального Органу Канади заяву про повернення дитини за Гаазькою конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, 14 вересня 2022 року Міністерство юстиції України підтвердило отримання заяви позивача про повернення його малолітньої дочки з України до Канади, 23 червня 2023 року до суду надійшов позов про повернення дитини, 28 червня 2023 року відкрито провадження у цій справі.

Як встановлено судомпроцедура повернення дитини, ОСОБА_5 , розпочата до спливу річного терміну з моменту її переміщення, а тому у цій справі не підлягають застосуванню положення частини другої статті 12 Конвенції 1980 року, і, як наслідок, судобґгрунтовано не розглядав питання, чи прижилась дитина в України та на цій підставі суд вірно відхилив доводи і докази відповідачки про те, що дитина прижилась в новому середовищі, зокрема, договір оренди майна від 14.07.2023, довідку дошкільного навчального закладу № 6 «Теремок» від 14.12.2022, договір з ФОП ОСОБА_54 про денний догляд за дитиною від 03.01.2023, характеристику від 24.07.2023, довідку та характеристику ФОП ОСОБА_104 від 19 грудня 2023 року, а також висновок органу опіки та піклування про умови проживання дитини.

Частиною першою статті 13 Конвенції 1980 року передбачено, судовий або адміністративний орган запитуваної держави не зобов`язаний видавати розпорядження про повернення дитини, якщо особа, установа або інший орган, що заперечує проти її повернення, доведуть, що:

a) особа, установа або інший орган, що піклуються про дитину, фактично не здійснювали права піклування на момент переміщення або утримування, або дали згоду на переміщення або утримування, або згодом дали мовчазну згоду на переміщення або утримування; або

b) існує серйозний ризик того, що повернення поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку.

У цій справі судом вірно встановлено, що позивач фактично здійснював права піклування на момент переміщення дитини, ОСОБА_5 , при цьому стороною відповідачки не надано доказів того, які б доводили існування згоди позивача (мовчазної, письмової, чи усної) на переміщення дитини з її постійного місця проживання. Навпаки, активна процесуальна поведінка позивача, а саме звернення із заявою до Центрального Органу Канади про повернення дитини за Гаазькою конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, подання позову до суду держави України доводять відсутність згоди батька на переміщення дитини, ОСОБА_5 , з Канади до України.

У відзиві на позовну заяву сторона відповідачки посилалась на те, що на даний час існує серйозний ризик того, що повернення (переміщення) дитини поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку (п. «b» ч. 1 ст. 13 Конвенції). При цьому, на підтвердження цієї обставини сторона відповідачки вказує у клопотанні від 15.03.2024, що надає «висновок психологічної експертизи» натомість додано висновок спеціаліста, кандидата психологічних наук, ОСОБА_74 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на базі «Зеленої кімнати» Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 27.09.2023, а також до відзиву на позовну заяву додано довідку ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 23 червня 2023 року про огляд дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дитячим гінекологом та встановлення діагнозу - «гострий вагініт».

Пункт 50 Віденських керівних принципів визначає, що Держави мають розглянути питання про внесення змін, якщо в цьому є потреба, до своїх кримінально-процесуальних кодексів, щоб дозволити, зокрема, зняття показань дитини-свідка на відеоплівку і представлення їх до суду як офіційно визнаного доказу. Зокрема, службовцям поліції і прокуратури, суддям слід понад усе враховувати інтереси дитини, наприклад, під час поліцейських операцій і опитування дітей-свідків.

Опитування в «Зеленій кімнаті» становить собою лише спеціальний спосіб проведення допиту чи опитування, результатом якого мають стати відомості, що містяться в показаннях особи, яку опитують, з метою використання під час судового розгляду відповідно до інших правил, що стосуються допустимості доказів.

Суд встановив, що відеозапису бесіди психолога ОСОБА_107 з дитиною, ОСОБА_59 , у «Зеленій кімнаті» 27 вересня 2023 року до матеріалів справи стороною відповідачки не надано. Суд дійшов вірного висновку про те, що достовірність свідчень дитини при її опитуванні могли бути належним чином підтвердженими відповідним доказом. Проте, за відсутністю вказаного доказу оцінити належним чином покази дитини не представляється можливим.

Щодо правової природи висновку спеціаліста суд вірно вважав, що відповідно до чинної на час складання «висновку спеціаліста» редакції статті 74 ЦПК, спеціаліст не наділений правом давати висновки, які можуть бути визнані самостійним джерелом доказів, а міг лише надати допомогу у застосуванні технічних та інших засобів. Тому висновок, складений спеціалістом, обґрунтовано не визнаний допустимим доказом, виходячи з положень статті 76 ЦПК. Перетворення висновку спеціаліста у висновок експерта чинним законодавством не передбачено. Висновок спеціаліста є недопустимим, оскільки психолог, яка його склала, не є судовим експертом, тобто її кваліфікація в проведенні таких досліджень не підтверджена в установленому порядку, і вона не несе юридичної відповідальності за висновки, повідомлені нею суду.

Висновок спеціаліста, кандидата психологічних наук, ОСОБА_74 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на базі «Зеленої кімнати» Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 27.09.2023 є недопустимим доказом у справі.

Суд, також встановив, що надана стороною відповідачки довідка ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 23 червня 2023 року про огляд дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дитячим гінекологом та встановлення їй діагнозу - «гострий вагініт», не доводить жодного зв`язку, що така хвороба могла виникнути у дитини через позивача, адже позивач бачив і спілкувався з дитиною в Канаді ще у червні 2022 року, а огляд дитини проведено в Україні, через рік, у червні 2023 року. Тому, довідка ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 23 червня 2023 року є неналежним доказом у цій справі.

Суд встановив, що кримінальні провадження, порушені за заявами відповідачки, і в Канаді, і в Україні, закриті. Так, в Канаді 25 липня 2022 року Товариство допомоги дітям регіону Йорк видало лист про закриття справи, та встановило, що звинувачення не підтвердились; немає жодних доказів того, що ОСОБА_15 наражалася на ризик сексуального насильства, перебуваючи під опікою батька. В Україні 19 грудня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002570 від 24.08.2023, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 156 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Доводи сторони відповідачки про те, що позивач вчиняв відносно неї домашнє насильство не підтверджено жодними доказами. Також не було надано будь-яких доказів, які хоча б у якомусь ступені свідчили про девіантну поведінку позивача.

Згідно з постановою Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 757/32690/20-ц негативні стосунки між батьками дитини, які вирішуються в судовому порядку, не є свідченням існування серйозного ризику створення для дитини нетерпимої обстановки.

Інформаційні довідки ФОП ОСОБА_108 від 22 грудня 2022 року вих № 148 та 22 грудня 2023 року вих № 172 не містять жодних даних про те, що існує серйозний ризик того, що повернення до Канади створить для дитини загрозу заподіяння психічної та фізичної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку, а тому є неналежними доказами у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що відповідачка, ОСОБА_2 , у цій справі не довела доказами, що дійсно існує серйозний ризик того, що повернення до Канади створить для дитини, ОСОБА_5 , загрозу заподіяння психічної та фізичної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку.

Відповідно до частини другої 13 Конвенції 1980 року судовий або адміністративний орган може також відмовити в розпорядженні про повернення дитини, якщо виявить, що дитина заперечує проти повернення і досягла такого віку і рівня зрілості, при якому слід брати до уваги її думку.

Встановленими обставинами справи не підтверджено, що дитина висловила суду відповідно до частини другої статті 13 Конвенції 1980 року заперечення проти повернення і досягла такого віку і рівня зрілості, при якому слід брати до уваги її думку.

Положеннями статті 20 Конвенції 1980 року встановлено, що у поверненні дитини відповідно до положень статті 12 може бути відмовлено, якщо воно не допускається основними принципами запитуваної держави в галузі захисту прав людини й основних свобод.

Із урахуванням наведеного, суд дійшоввірного висновку про те, що обставин, визначених у частині другій статті 12, частинах першій, другій статті 13 та статтею 20 Конвенції 1980 року, які б слугували підставою для відмови у поверненні дитини до місця постійного її проживання, у цій справі немає.

Щодо втручання у право на приватне життя

У світлі приписів статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод немає сумніву, що втручання у здійснення права на повагу до приватного і сімейного життя у питанні повернення дітей до місця їх постійного проживання здійснюється згідно із законом та переслідує легітимну мету. Разом з тим ЄСПЛ неодноразово наголошував, що не менш важливою у подібній категорії справ є оцінка пропорційності такого втручання.

За практикою ЄСПЛ суди повинні приділяти особливу увагу тому, щоб існували достатні гарантії того, що повернення дитини відбулося в найкращих можливих умовах для дитини.

На думку ЄСПЛ держави повинні забезпечувати комбіноване і гармонійне застосування Конвенції та Гаазької конвенції, беручи до уваги її мету та наслідки для захисту прав дітей та батьків з метою забезпечити дотримання зобов`язань, прийнятих на себе Високими Договірними Сторонами Конвенції, шляхом тлумачення та застосування положень Конвенції у спосіб, який робить її гарантії практичними та ефективними.

Вирішальним питанням є те, чи було забезпечено в межах свободи розсуду, що надається державам у таких питаннях, справедливий баланс, який повинен існувати між конкуруючими інтересами, що стоять на кону: інтереси дитини, батьків та громадського порядку, беручи при цьому до уваги те, що найкращі інтереси дитини повинні отримати першочергову увагу, і що цілі попередження та негайного повернення відповідають певній концепції «найкращих інтересів дитини».

ЄСПЛ у власній практиці неодноразово наголошував, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе.

Ця ж сама філософія закладена і в Гаазьку конвенцію, яка пов`язує цей інтерес до відновлення статусу-кво за допомогою винесення рішення про негайне повернення дитини до її країни постійного проживання у разі незаконного викрадення, при цьому беручи до уваги той факт, що неповернення дитини іноді може бути виправдане в силу об`єктивних причин, які відповідають інтересам дитини, тим самим пояснюючи існування виключень, особливо у випадку серйозного ризику того, що повернення дитини піддасть її фізичній чи психологічній шкоді або іншим чином помістить її в нестерпну ситуацію (стаття 13, перший абзац, (b).

Таким чином, не лише зі статті 8 Конвенції, але й із самої Гаазької конвенції, враховуючи прямо закріплені в ній виключення до принципу своєчасного повернення дитини до її країни постійного проживання, безпосередньо випливає те, що таке повернення не може бути призначене автоматично або механічно.

Найкращі інтереси дитини не співпадають з інтересами батька або матері, за винятком і настільки, наскільки вони неминуче мають спільні різноманітні критерії оцінки, пов`язані з індивідуальною особистістю дитини, загальною та конкретною ситуацією. Тим не менш, їх не можна сприймати в ідентичній манері, незалежно від того, чи розглядає суд запит про повернення дитини відповідно до Гаазької конвенції або ж приймає рішення по суті заяви про батьківську опіку або батьківські права, враховуючи, що останнє судове провадження в принципі не має нічого спільного з намірами Гаазької конвенції.

Таким чином, в контексті розгляду поданого в рамках Гаазької конвенції запиту про повернення, який, відповідним чином, є відмінним від провадження щодо батьківської опіки, поняття найкращих інтересів дитини повинне оцінюватися у світлі виключень, передбачених Гаазькою конвенцією, які стосуються плину часу (стаття 12), умов застосування Конвенції (стаття 13 (а) і існування «серйозного ризику» (стаття 13 (b), а також дотримання фундаментальних принципів запитуваної держави, що стосуються захисту прав людини та основних свобод (стаття 20). Це завдання стоїть в першу чергу перед національними органами запитуваної держави, які, зокрема, мають перевагу прямого контакту із зацікавленими сторонами.

Разом з тим, він повинен переконатися в тому, що процес прийняття рішень, результатом якого стало прийняття національними судами оспорюваних заходів, був справедливим і дозволив усім зацікавленим сторонам повною мірою викласти свої аргументи, і що найкращі інтереси дитини були захищені.

ЄСПЛ вважає, що гармонійне тлумачення Європейської конвенції та Гаазької конвенції може бути досягнуте за умови дотримання наступних двох умов. По-перше, запитуваний суд повинен по-справжньому брати до уваги фактори, які можуть становити виключення до негайного повернення дитини в застосування статей 12, 13 і 20 зазначеної конвенції, особливо якщо вони згадуються однією із сторін судового провадження. Такий суд потім повинен ухвалити рішення, яке є достатньо аргументованим з цього питання, з тим щоб Суд мав змогу перевірити, що ці питання були належним чином розглянуті. По-друге, ці фактори повинні бути оцінені у світлі статті 8 Конвенції.

Стаття 8 Конвенції накладає на державні органи конкретне процесуальне зобов`язання в цьому відношенні: розглядаючи запит про повернення дитини, суди повинні розглянути не лише вірогідні твердження про «серйозний ризик» для дитини в разі її повернення, але й ухвалити рішення із наведенням конкретних підстав у світлі обставин справи. Як відмова в прийнятті до уваги заперечень щодо повернення, яке може підпадати під дію статей 12, 13 і 20 Гаазької конвенції, так і недостатнє наведення підстав в рішенні про відхилення таких заперечень суперечитиме вимогам статті 8 Конвенції, а також намірам та меті Гаазької конвенції. Необхідне належне вивчення таких тверджень, яке має підтримуватися наведенням національними судами підстав, які є не автоматичними чи стереотипними, а досить деталізованими в світлі виключень, викладених у Гаазькій конвенції, яка повинна тлумачитися вузько.

У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що негайне розлучення дитини з її матір`ю має виключатися з огляду на ймовірність психологічної травми для дитини.

Доводи апелянта про неможливість винаймати власне житло спростовується обставинами справи, згідно з якимивідповідачка, ОСОБА_2 , з вересня 2007 року по липень 2022 року (тобто майже 15 років) проживала в Канаді, отримала в цій країні освіту, та працювала в ній, а також те, що після повернення в Україну відповідачка залишається співвласницею 12488124 Саnada Inc, що підтверджується рекомендаційним листом ОСОБА_52 від 25 липня 2023 року, та отримує дохід в Канаді, що підтверджується банківськими виписками з канадського рахунку. Також батьки відповідачки (баба і дід дитини) - ОСОБА_49 та ОСОБА_109 проживають в Канаді.

Наведені обставини доводять той факт, що відповідачка має тривалий зв`язок з державою Канада, і, внаслідок цього не зазнаватиме непропорційного втручання в її приватне життя.

Враховуючи найкращі інтереси дитини, установивши, що постійним місцем проживання дитини була Канада , утримання дитини на території України здійснене матір`ю без згоди батька та порушує право батька на піклування дитиною, суд доходить висновку, що переміщення дитини є незаконним.

Суд дійшов вірного висновку про те, що відповідачка не довела факту наявності підстав для відмови в поверненні дитини, а тому наявні підстави для задоволення позову та повернення дитини за місцем постійного проживання, а саме до Канади.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді