Справа № 496/7634/23
Провадження № 2/496/940/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

08 квітня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Рогачко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого органу Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про відібрання дітей від матері, без позбавлення батьківських прав, передачу дітей батькові та визначення місця проживання дітей з батьком,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який згодом уточнив та просить визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та відібрати малолітніх дітей у матері - ОСОБА_5 та передати дітей батькові. На підтвердження вказаного, просить зобов`язати Орган опіки та піклування в особі виконавчого органу Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області скласти висновок про можливість визначення місця проживання дітей з ним, та відібрання їх від матері, що є відповідачем у справі.

Позов обґрунтовує тим, що у 2018 році ОСОБА_1 (Позивач) уклав шлюб з ОСОБА_5 (Відповідач). ІНФОРМАЦІЯ_1 у Позивача з Відповідачем народився син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 . На початку червня 2023 року Відповідач зібрала речі та поїхала в невідомому для Позивача напрямку. За весь час своєї відсутності Відповідач не виходила на зв?язок, жодного разу не поцікавилися справами дітей. Діти проживали з Позивачем та знаходилися повністю на його утриманні до 26 жовтня 2023 року. Факт проживання дітей з Позивачем за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується довідкою про склад сім?ї, виданою виконкомом Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області. Копію довідки додаю. Діти під наглядом батька відвідували заняття, знаходяться на обліку в Усатівській амбулаторії в сімейного лікаря та отримають необхідну вакцинацію. 19 жовтня 2023 року Позивач направив до Біляївського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу та заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

26 жовтня 2023 року ввечері з`явилася Відповідач разом зі своїм братом - ОСОБА_6 забрали дітей. Оскільки, відповідач не проживає за місцем реєстрації, її фактичне місцеперебування з дітьми, позивачу не було відомо. З часу їх відібрання Позивач з дітьми нормально не спілкувався, так як цьому перешкоджає Відповідачка. ОСОБА_1 має постійне місце робити, на якій характеризується позитивно, за місцем проживання скарг та заяв на нього не надходило.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 39-40).

Ухвалою суду від 26.06.2024 року призначено судовий розгляд справи (а.с. 89).

Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовну заяву та пояснив, що відповідачка забрала у нього дітей, не говорила, де вони проживають, не давала вільно спілкуватись. Відповідачка протягалась до адміністративної відповідальності за не виконання батьківських обов`язків. Натомість, коли діти проживали з ним, вони навчались, були забезпеченні усім необхідним, так як позивач має дві роботи, підкувався про дітей.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог та зазначала, що їй не зрозуміло для чого позивачу встановлювати місце проживання дітей з ним. Поки діти були у неї, позивач жодного разу не зацікавився про них, хоча вона не перешкоджала їх спілкуванню. Поки діти знаходились у батька, він не дозволяв їй спілкуватися з ними. Відповідач вважає позивача поганим батьком, який має заборгованість по сплаті аліментів. Надала суду заяву, відповідно якої, сусіди та начальник дільниці № НОМЕР_1 , своїми підписами підтверджують, що станом на 03.03.2025 року ОСОБА_2 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою по АДРЕСА_3 без реєстрації.

Представник служби у справах дітей Усатівської сільської ради просив розглядати справу за відсутності представника служби, та прийняти до уваги наданий висновок служби у справах дітей від 28.11.2023 р. (а.с. 92).

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , зареєстрованому Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3568 (а.с. 11).

У шлюбі у сторін народились: син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12, 13)

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її виховані, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Кожна із сторін у справі заявляють, що інша сторона неналежним чином виконує батьківські обов`язки, що на думку позивача, є підставою для відібрання дітей від матері та залишити проживати з ним, а відповідачка в свою чергу заперечує проти цього, зазначаючи, що саме вона забезпечує належне виховання дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених, в тому числі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У такому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Матеріалами справи не підтверджено будь-яких з наведених вище обставин, за умов яких, відповідачка, як мати своїх дітей, неналежним чином виконує батьківські обов`язки, що могло б привести до відібрання у неї дітей без позбавлення батьківських прав.

Пояснення свідка ОСОБА_9 , суд не приймає до уваги, як доказ на підтвердження невиконання батьківських обов`язків відповідачки ОСОБА_2 , оскільки, це свідок сторони позивача та є родичем ОСОБА_1 , і у своїх поясненнях лише підтверджує позитивне відношення батька до його дітей.

Крім того, до суду надано висновком від 28.11.2023 року служби у справах дітей, відповідно до якого комісія з питань захисту прав дитини Усатівської сільської ради, (протокол № 36 від 28.11.2023 р.), розглянувши дане питання, враховуючи обставини справи та наданий пакет документів, виходячи з інтересів дітей, вважає недоцільним визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також відібрати вищезазначених дітей у їхньої матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що між батьками є суперечності щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, керуючись ст.ст.151,153,157 Сімейного кодексу України, Служба у справах дітей Усатівської сільської ради вважає за доцільне рекомендувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укласти письмовий договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов?язків і визначити часи відвідування їх малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тим з батьків, хто проживає окремо від дітей. Договір укласти У письмовій формі та засвідчити нотаріально.

Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на повагу до свого … сімейного життя… Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України», яке набуло статусу остаточного 18 березня 2009 року, було визнано порушення ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а саме: було доведено відсутність необхідності у демократичному суспільстві на втручання у здійснення права на повагу до свого сімейного життя.

Крім цього Верховний Суд у постанові від 3 травня 2018 року по справі № 214/1048/15-ц зазначив, що відповідно до практики ЄСПЛ, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

Враховуючи викладене, суд вважає що у задоволенні позову про відібрання малолітньої дитини необхідно відмовити.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ інших 2 суддів, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст. 263 - 268 ЦПК України, с. 141, 150, 157, 164, 170 СК України,

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ), третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого органу Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області (, адреса: 67663, Одеська область, Одеський район, с. Усатове пров. Урядовий, 63) про відібрання дітей від матері, без позбавлення батьківських прав, передачу дітей батькові та визначення місця проживання дітей з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення скалдено 06.05.2025 року

Суддя: В.М. Буран