Справа № 372/1117/25
Провадження № 2-др/372/13/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Обухівського районного суду Київської області заяву представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат,
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.04.2025 року позов задоволено. Шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, під актовим записом № 119 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище - « ОСОБА_5 ». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплачено судового збору, що становить 605 грн. 60 коп. Повернуто позивачу ОСОБА_6 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605 грн. 60 коп.

02.05.2025 року стороною позивачки подана заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій представниця просила стягнути із відповідача на користь позивачки суму понесених судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представниця позивачки подала клопотання про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала.

Суд, дослідивши доводи заяви, надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду представницею позивачки надано копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №2512 від 10.02.2025р., додаткової угоди №3 від 17.02.2025р. до нього, акту надання послуг №52 від 29.04.2025, рахунки на оплату №28 від 19.02.2025р. та №69 від 29.04.2025р, докази оплати послуги, звіт про виконану роботу та детальний опис наданих послуг з професійної правничої допомоги.

Відповідач правом подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався.

Дослідивши подані документи, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення, а саме з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8000,00 гривень (десять тисяч).

Керуючись ст. ст.133, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі №372/1117/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Висоцька