ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4219/25 Справа № 206/598/25 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 березня 2025 рокуДніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючої судді: Ткаченко І.Ю.

суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.

ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Яструб Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без її згоди в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без її згоди в примусовому порядку - задоволено.

Не погодившись із вище вказаним судовим рішенням, адвокат Яструб О.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 через систему Електронний суд подав до суду з апеляційною скаргою, яку підписала особисто, як представник сторони у справі.

Пунктом 1 частини 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначних справ) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За змістом ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пп.11 п. 16-1 розділу ХV Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами .

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність;ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер надання правничої (правової) допомоги,затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12квітня 2019 року №41, ордер має містити назву органу,у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі Назва органу, в якому надається правова допомога.

Отже, в документі про надання правової допомоги має бути зазначено конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження №11-44заі19).

Згідно наданого до апеляційної скарги доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначенні пунктами 24,25 частини першої статті 14 Закону України Про безоплатну правничу допомогу у разі залучення адвоката судом від 04.02.2025 року №202Дн, вбачається, що адвокат Яструб О.П. має право надавати допомогу ОСОБА_1 в Самарському районному суді м. Дніпропетровська.

При цьому, в дорученні від 04.02.2025 року №202Дн не передбачено надання правничої допомоги у Дніпровському апеляційному суді.

З апеляційної скарги вбачається, що її підписано адвокатом Яструб О.П., який представляє інтереси ОСОБА_1 .

Однак, доказів на представлення інтересів зазначеної особи у Дніпровському апеляційному суді матеріали справи та апеляційна скарга не містять.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Оскільки, в порушення положень ст. 62 ЦПК України при поданні апеляційної скарги адвокатом Яструб О.П. не надано доручення, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в Дніпровському апеляційному суді, то апеляційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Яструб Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без її згоди в примусовому порядку - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Судді: