Провадження № 2/761/2949/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 28.12.20211 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись на факультеті дизайну у Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання. Відповідно до домовленостей, дитина після розірвання шлюбу сторін, проживає разом з матір`ю. Позивач одноособово не може забезпечити навчання доньки. В той час як відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, і він не витрачає коштів на житло, крім комунальних послуг. За таких обставин представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2024 і до досягнення дитиною 23 років.

Провадження у справі відкрито 22.11.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позов де зазначено наступне. З усіх наведених в позові обставин відповідач визнає лише факти народження спільної доньки, укладання і розірвання шлюбу, навчання доньки у закладі вищої освіти та його проживання в кв. АДРЕСА_1 . Заявлені вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Так, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей не є безумовним. Позивачем не надано доказів і не доведено, що існування якихось витрат на дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує аліментів.. Разом з тим, позивач має свій салон краси і отримує дохід від бізнесу, в той час як відповідач є пенсіонером - йому виповнилось 65 років. Пенсію він отримує як військовий пенсіонер у розмірі 9 250,00 грн. Це єдиний дохід ОСОБА_2 . Просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити.

ОСОБА_2 , його представник просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну правову оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстровали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2024.

Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, і це визнається відповідачем, ОСОБА_5 укладено договір про навчання у Київському національному університеті технологій та дизайну, предметом якого є навчання за денною формою, здобуття освіти за освітньою програмою «Графічний дизайн».

Як вбачається з укладеної угоди, і це не спростовується стороною позивача, фінансування навчання ОСОБА_5 здійснюється за рахунок державного бюджету.

Довідка Національного університету технологій та дизайну № 879 від 02.09.2024 свідчить про те, що ОСОБА_5 є студентом 1 курсу денної форми здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету дизайну. Закінчує університет 30.06.2028 року.

Представник позивача вказує на те, що ОСОБА_5 потребує утримання від батька, у зв`язку із тим, що продовжує навчання.

За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання не є абсолютним.

Так, за приписами ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України є, будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому згідно до вимог ст. ст. 77,80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В свою чергу приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги ту обставину, що стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі, яке фінансується Державним бюджетом України.

Матеріали справи не містять будь - якого розрахунку витрат, які здійснюються позивачем у зв`язку із навчанням доньки, і які потребують стягнення з відповідача аліментів у зазначеному в позові розмірі.

З іншого боку, надані стороною відповідача докази свідчать про те, що ОСОБА_2 є отримує пенсію у відповідності з законодавством про пенсійне забезпечення осіб, офіцерського складу, прапорщиків, військовослужбовців надстрокової військової служби за контрактом та членів їх сімей і в розуміння положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є непрацездатною особою».

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 не працевлаштований (довідка Форма ОК-5 наявна в матеріалах справи).

Підсумовуючи все наведене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість стягнення з батька аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.2-5,11-13,141,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст. 199 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчаннязалишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: