Справа № 703/6511/24
06 травня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Яковенко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку, яку набув за життя шляхом прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , однак за життя належним чином не оформив свої спадкові права на цю земельну ділянку. Спадкоємці ОСОБА_3 першої, другої, третьої та четвертої черги, які виявили бажання прийняти спадщину після його смерті та звернулися з заявами про прийняття спадщини після його смерті до нотаріуса позивачу невідомі.
Померла ОСОБА_4 є рідною тіткою позивача, а померлий ОСОБА_3 є його двоюрідним братом, у зв`язку з чим позивач є спадкоємцем п`ятої черги.
Позивач стверджує, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , до складу якої входить вищевказана земельна ділянка, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.
Оскільки за життя ОСОБА_3 належним чином не оформив право власності на земельну ділянку, яку отримав у спадок після смерті ОСОБА_4 та у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, яка входить до складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , а також оригіналів документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та спадкодавцем, оскільки такі документи не надаються йому відповідачем ОСОБА_5 , яка також здійснювала витрати по догляду за спадкодавцем за його життя, чим фактично не визнаються його спадкові права, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності на спадкове майно у позасудовому порядку, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 03 січня 2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та, за клопотанням позивача, витребувано з державної нотаріальної контори інформацію про осіб, які звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, заведення за даними заявами спадкових справ та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом чи заповітом, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3
23 січня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Смілянської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №311/2019, яка заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року, з урахуванням відомостей, наявних у спадковій справі №311/2019, задоволено клопотання позивача про заміну відповідача, замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_2 , належному відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та встановлено для цього строк.
Відзив на позовну заяву, як у встановлений судом строк, як і у подальшому, відповідачем ОСОБА_2 до суду не подано.
08 квітня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її зареєстрованого місця проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області 22 листопада 2013 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років в с. Носачів Смілянського району Черкаської області, про що 22 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №37 (а.с.48).
Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР №13-13-558 від 19 листопада 2001 року, ОСОБА_4 , яка мешкає в с. Носачів Смілянського району, на підставі рішення Носачівської сільської ради від 21 березня 2001 року №17, передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,82 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Носачівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №558 (а.с.49-50).
При цьому, з врахуванням відомостей, які наявні в матеріалах справи, суд вважає, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Носачів Смілянського району Черкаської області, та ОСОБА_4 , яка проживала в с. Носачів Смілянського району Черкаської області та була власником вищевказаної земельної ділянки, є однією і тією ж особою, а розбіжності у прізвищі виникли виключно у зв`язку з різним перекладом уповноваженими державними органами її прізвища з російської мови на українську мову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_4 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , була власником вищевказаної земельної ділянки, та після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на вказане нерухоме майно.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому.
Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст.1251 ЦК України (у редакції, чинній станом на 15 вересня 2006 року), якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.
15 вересня 2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області, проживає в с. Носачів Смілянського району Черкаської області, склала заповіт, який посвідчений секретарем Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області Губіш Т.М. та зареєстрований у реєстрі за №91 (а.с.56-57).
У вказаному заповіті зазначено, що ОСОБА_4 , розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального, на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй по закону, заповідає ОСОБА_3 .
Крім того, на вказаному заповіті 10 грудня 2015 року секретарем сільської ради Губіш Т.М. здійснено запис: «Даний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано».
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з листа №37/02-14 від 14 січня 2025 року Смілянської державної нотаріальної контори, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами при прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.77).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08 січня 2025 року за №79661712, наданої Смілянською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.79).
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Так, відповідно до довідки №281 від 18 травня 2016 року, складеної виконавчим комітетом Носачівської сільської ради, померла ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Як на день смерті, так і по даний час в господарстві зареєстрований та проживає син ОСОБА_3 . Підстава: погосподарська книга №9 за 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0810-1 (а.с.90).
Згідно довідки №345 від 06 грудня 2024 року, складеної Ротмістрівською сільською радою, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_3 , 1965 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інші особи в даному домогосподарстві на день смерті не були зареєстровані і не проживали, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не зареєстровані і не проживають у вказаному будинку (а.с.58).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та прийняв спадщину після смерті останньої, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Як вбачається з листа №37/02-14 від 14 січня 2025 року Смілянської державної нотаріальної контори, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , до Смілянської державної нотаріальної контори звернулася із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 . На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №311/2019р. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.77).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08 січня 2025 року за №79661689, наданої Смілянською державною нотаріальною конторою, 07 червня 2019 року Смілянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №311/2019 (а.с.78).
Відповідно до копії спадкової справи №311/2019, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що надана Смілянською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду про витребування доказів, 07 червня 2019 року до Смілянської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно мешкає та зареєстрована по АДРЕСА_2 , якою остання повідомила державну нотаріальну контору про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 , та що вона приймає спадщину, що залишилась після померлого (незалежно від того, з чого вона складається (а.с.88).
У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначено, що документи, що стосуються оформлення її спадкових прав, а також додаткові відомості щодо вирішення питання успадкування будуть подані при зверненні за видачею свідоцтва про право на спадщину нею особисто або її представником на ім`я якого вона видасть довіреність.
Суд звертає увагу, що як в матеріалах копії спадкової справи №311/2019, так і в матеріалах цивільної справи, відсутні будь-які докази, які підтверджують ступінь спорідненості особи, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме ОСОБА_2 , та спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у заяві ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка надійшла до держаної нотаріальної контори 07 червня 2019 року, ступінь спорідненості з спадкодавцем не зазначено.
При цьому, відповідно до довідки №338 від 10 червня 2019 року, складеної виконавчим комітетом Носачівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Як на день смерті, так і по даний час в господарстві ніхто не зареєстрований. Підстава: погосподарська книга №9 за 2016-2020 роки, номер об`єкта по господарського обліку 0810-3 (а.с.89).
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 15 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 , остання 09 червня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.92).
Враховуючи відсутність доказів спорідненості особи, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме ОСОБА_2 , та спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приймаючи до уваги відсутність доказів її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також не отримання відповідачем ОСОБА_2 з 2019 року по даний час свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не встановлено обставин, які вказують про те, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Натомість, згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Відповідно до архівної довідки №Ф-9/05-08, складеної Державним архівом Черкаської області 29 серпня 2019 року, у книзі реєстрації актів про народження по с. Мельниківка Ротмистрівського району Київської області (тепер Смілянського району Черкаської області) є такі відомості: ПІБ народженої « ОСОБА_6 », ПІБ батьків та їх національність: батько « ОСОБА_7 , руський», мати: « ОСОБА_8 , українка». Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 . Актовий запис №42 складено 04 серпня 1938 року (а.с.26).
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Носачівським сільським ЗАГС Смілянського району Черкаської області 14 квітня 1960 року, ОСОБА_9 , 1934 року народження, та ОСОБА_10 , 1938 року народження, місце народження с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області, одружились 14 квітня 1960 року, про що в цей же день в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №27. Після одруження ОСОБА_10 змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.27).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 травня 2001 року, яке видане державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є. та зареєстроване в реєстрі за №1209, спадкоємцем майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є її дочка ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 (а.с.28).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21 жовтня 1959 року, складеної секретарем Носачівської сільської ради, батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який народився в с. Носачів Смілянського району Черкаської області, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.29).
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідними сестрою та братом, так як мають спільних батьків.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Носачівським сільським ЗАГС Смілянського району Черкаської області 30 листопада 1965 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.32).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Носачівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 07 червня 1980 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.9).
При цьому, як вже зазначалося вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою, а розбіжності у прізвищі виникли виключно у зв`язку з різним перекладом уповноваженими державними органами її прізвища з російської мови на українську мову.
У постанові Верховного Суду від 4 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 зазначено, що у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідними сестрою та братом, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_12 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною тіткою позивача ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом позивача ОСОБА_1 , внаслідок чого останній є спадкоємцем п`ятої черги спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.3.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 22 травня 1997 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8).
Разом з тим, відповідно до довідки №346 від 06 грудня 2024 року Ротмістрівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним проживав без реєстрації ОСОБА_1 , 1980 року народження. Інші особи в даному домогосподарстві на день смерті не були зареєстровані та не проживали, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не зареєстровані і не проживають у вказаному будинку (а.с.24).
У постанові КЦС ВС від 26 квітня 2023 у справі № 204/1052/20 зазначено, що «під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , до складу якої входить, зокрема, вищевказана земельна ділянка, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від прийняття спадщини.
Згідно п.4.16 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , останній стверджує та це не спростовується матеріалами справи, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно.
Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Зідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, враховуючи, що у позивача ОСОБА_1 відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, в якому при цьому наявні розбіжності у прізвищі її власника з прізвищем такого власника, яке зазначено у свідоцтві про його смерть, що виникли внаслідок різного перекладу уповноваженими державними органами прізвища власника з російської мови на українську мову, позивач був зареєстрований за адресою, яка є відмінною від зареєстрованого місця проживання спадкодавця, та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, хоча судом не встановлено, що вона є спадкоємцем останнього, суд вважає, що позивач, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від прийняття спадщини, позбавлений об`єктивної можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати їх право власності на спадкове майно у позасудовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1234, 1236, 1254, 1261, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст.1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко