Справа № 450/5948/24 Провадження № 2/450/986/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 18.10.2021 року між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) був укладений договір позики. Відповідно до п. 2.1 договору розмір позики становить 80 000,00 доларів США під 2 % місячних. Відповідно до розписки позичальника (додаток № 1 до договору) ОСОБА_3 одержала 80 000,00 тисяч доларів США. Сторони домовилися, що позичальник має повернути позику до 31.12.2021 року в готівковому порядку, шляхом передачі відповідних коштів позичальником позикодавцю. Станом на 26.12.2024 року грошові кошти відповідачем не повернуті. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області №450/177/24 від 18.10.2024 року яке набрало законної сили 25.11.2024 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 80 000,00 доларів США. Однак питання про стягнення з відповідача відсотків за користування позикою судом не вирішувалося, та відсотки з відповідача не стягувалися за жодний період. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача відсотки за період на який надавалася позика, а саме 19.10.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 3819,35 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив такі задоволити. Зазначає, що відповідач згідно договору та розписки отримала кошти, у розмірі 80 000, 00 доларів США та зобов`язана сплати плату за користування позикою у вигляді 2 % місячних. На даний час відповідач кошти не повернула.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив, у зв`язки з чим, суд вважає, що існує достатньо для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.10.2021 року між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір позики.

Відповідно до умов договору позики, розмір позики становить 80 000,00 доларів США під 2% місячних. Позикодавець надає позику позичальникові в день підписання сторонами цього договору. Позика надається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позикодавцем позичальнику. Підтвердження передачі коштів є розписка позичальника про отримання коштів позикодавцем (додаток № 1). Позичальник зобов`язується повернути позику до 31.12.2021 року. Позика повертається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позичальником позикодавцю. Підтвердження передачі коштів є розписка позикодавця про отримання коштів від позичальника.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу отримані кошти, та сплати відсотки за користування ними, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказані в договорі.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно приписів ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладання договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

На підтвердження передачі грошей відповідач ОСОБА_4 склала розписку про те, що вона одержала суму в розмірі 80 000,00 доларів США під 2 % місячних, згідно договору позики від 18.10.2021 року, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Сторони передбачили, що розмір процентів становить 2% місячних та виплачується позичальником кожний місяць.

Згідно наданого позивачем розрахунку процентів за договором позики за період з 19.10.2021 року по 31.12.2021 року їх розмір становить 3819,35 доларів США. Даний розрахунок не спростований відповідачем, тому приймається судом як правильний.

З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін, і у відповідач виникло зобов`язання з повернення разом із сумою позики плати за користування нею, яку сторони у договорі встановили у процентному співвідношенні до суми позики, у розмірі 2% місячних.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування позикою в розмірі 3819,35 доларів США. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Що стосується стягнення суми процентів за користування чужими коштами в іноземній валюті - доларах США суд керується висновком, який містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) згідно яким у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1598,87 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за відсотками за договором позики від 18.10.2021 року за період з 19.10.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 3819,35 доларів США (три тисячі вісімсот дев`ятнадцять доларів США тридцять п`ять центів) .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1598,87 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 08.05.2025 року.

СуддяН. Б. Добош