СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1453/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому засіданні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» (далі - Товариство), адвоката Шаповалова В.М., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства про відшкодування моральної шкоди.

26 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій визначив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочав підготовче провадження у справі.

28 січня 2025 року, 10 березня 2025 року і 29 квітня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшли заяви представника Товариства, адвоката Шаповалова В.М., про залишення позову без розгляду.

Узагальненими доводами заяв є невідповідність позовної заяви вимогам статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме:

- невизначення ціни позову та відсутність обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються;

- неправомірне звільнення позивача від сплати судового збору;

- відсутність доказів, що підтверджують причинний зв`язок та факт завдання моральної шкоди;

- недотримання вимог щодо доказів;

- посилання на застарілу судову практику.

У підготовчі засідання, призначені на 11 березня 2025 року і на 30 квітня 2025 року, представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки до електронного кабінету.

Позивач проти задоволення заяв заперечив. У підготовчому засіданні додатково пояснив, що для визначення остаточної суми моральної шкоди та ціни позову заявив клопотання про призначення судової психологічної експертизи. Спір між ним і Товариством є спором між споживачем і надавачем фінансових послуг, про що Товариство не заперечило. Тому він звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вислухавши відповідача та дослідивши подані заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зазначена норма корелюється з ч. 11 ст. 187 ЦПК України, відповідно до якої суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що залишенню позову без розгляду має передувати залишення позовної заяви без руху з підстав невідповідності заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Товариство з клопотанням про залишення позовної заяви без руху не зверталося, підстав для залишення позовної заяви без руху з власної ініціативи суд не вбачає.

За таких обставин, заяви про залишення позову без розгляду є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Попри те, що зазначена обставина є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання, суд уважає за необхідне надати оцінку аргументам відповідача по суті заяв.

Щодо невизначення ціни позову

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини 1 статті 176 ЦПК України).

Предметом позову є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок відмови своєчасного, добровільного розірвання договору про обслуговування рахунка в цінних паперах № 04/02/2021 від 04.02.2021.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З метою визначення грошового еквіваленту моральної шкоди ОСОБА_1 до позовної заяви долучив заяву про призначення судової психологічної експертизи.

З огляду на предмет спору, суд уважає таку процесуальну поведінку позивача допустимою, оскільки вона є наслідком реалізації гарантованих процесуальним законом прав. У разі пред`явлення позову про відшкодування моральної шкоди позивач не позбавлений можливості підтвердити її розмір висновком експерта за результатом призначеної судом експертизи. Покладення на позивача обов`язку попередньо визначити ціну позову, якщо така ціна вочевидь буде змінена після проведеної експертизи суперечить принципу розумності і не узгоджується із завданням цивільного судочинства.

Щодо неправомірного звільнення позивача від сплати судового збору

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Наведена норма імперативно встановлює звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про захист прав споживачів.

При цьому системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Облігації внутрішньої державної позики України - це цінні папери, що розміщуються виключно на внутрішніх ринках капіталу і підтверджують зобов`язання України щодо відшкодування пред`явникам цих облігацій їхньої номінальної вартості з виплатою доходу відповідно до умов розміщення облігацій. Номінальна вартість облігацій внутрішньої державної позики України може бути визначена в іноземній валюті (частина тертя статті 16 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки»).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

У постанові від 17 вересня 2024 року у справі № 759/10841/24 зазначив, що « у Законі України «Про захист прав споживачів» містяться тільки окремі норми, які виключають застосування окремих положень до правочинів з цінними паперами:

положення статті 12 не застосовуються до договорів, укладених поза торговельними або офісними приміщеннями, і які стосуються правочинів з цінними паперами (пункт 3 частини першої статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів»);

положення статті 13 не застосовуються до договорів, укладених на відстані, які стосуються правочинів з цінними паперами (пункт 2 частини першої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів»);

положення пунктів 8, 11 та 13 частини третьої статті 18 не застосовуються до операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем (пункт 1 частини четвертої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Законодавець не передбачив виключення чи непоширення звільнення від сплати судового збору, передбаченого в частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за позовом споживача, пов`язані із правочинами щодо цінних паперів чи стосовно цінних паперів. Тому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється й на позови споживача, пов`язані із правочинами щодо цінних паперів чи стосовно цінних паперів».

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку відносин, на які він поширюється, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та керуючись загальними принципами цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах «слабкої сторони», якою є фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Особливістю таких правовідносин є участь в них спеціального суб`єкта - споживача

У цій справі позовні вимоги обґрунтовані відмовою Товариства розірвати договір обслуговування рахунка цінних паперів № 04/02/2021.

З огляду на викладене, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо інших доводів заяв

Інші доводи Товариства (відсутність доказів, що підтверджують причинний зв`язок та факт завдання моральної шкоди, недотримання вимог щодо доказів, посилання на застарілу судову практику) стосуються обґрунтованості позову. Відтак оцінку таким доводам при вирішенні питання відповідності позову статтям 175, 177 ЦПК України суд не надає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 175-177, 187, 223, 257-261, 353ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна», адвоката Шаповалова В.М., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Підготовче засідання у справі відкласти на 05 червня 2025 року на 11 годину 00 хвилин у приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-а, каб. № 222).

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена 05 травня 2025 року.

Суддя Ю.В. Кравченко