Справа № 161/3396/25
Провадження № 2/161/2034/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2025 року м.Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Антіпової Т.А.,
при секретарі судового засідання Семеновій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
В С Т А Н О В И В:
19.02.2025 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 , на користь позивача, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Позов обґрунтовує тим, що 05 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області, актовий запис №16.
ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , в подальшому, відповідно до свідоцтва про зміну імені від 12.10.2021 року було змінено прізвище дитина з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
06.03.2008 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. Відповідно до рішення суду, відповідач сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття, але участі у вихованні дитини не брав.
На даний час ОСОБА_3 досяг повноліття, проте він навчається на другому курсі Волинського фахового коледжу культури та мистецтв імені І.Ф.Стравінського Волинської обласної ради, спеціалізація народної хореографії, на бюджетній основі, але стипендія бюджетникам у цьому закладі освіти не оплачується.
ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання 6 днів на тиждень, та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Також, додатково несе витрати на дорогу до навчального закладу (в місяць чотири тисячі гривень), харчування, придбання навчально - методичних посібників, спеціального одягу та взуття для занять. Крім того, має проблеми зі здоров`ям постійно проходив обстеження у лікаря та змушений приймати медикаментозні препарати.
Позивач зазначає, що не в змозі самостійно утримувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки має на утриманні ще неповнолітню дитину, 2013 року народження. У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 опинилися у скрутному матеріальному становищі. ОСОБА_3 потребує матеріальної допомог, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою.
На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі (а.с. 23).
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с. 24, 27, 28, 34).
Окрім цього, відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с. 25, 32).
Відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано.
В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 30).
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
05 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб у Торчинській селищній раді Луцького району Волинської області, актовий запис №16.
ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).
06.03.2008 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 08.09.2017 року (а.с.5).
Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 12.10.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », про що складений відповідний актовий запис № 22 (а.с. 6).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19 лютого 2007 року, та свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 12.10.2021 року (а. с. 5, 6).
Відповідно до довідки № 31/1-21 від 03 лютого 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є студентом ІІ курсу Волинського фахового коледжу Культури і мистецтв імені І.Ф. Стравінського Волинської обласної ради, денної форми навчання. Спеціалізація народна хореографія. Дата вступу на навчання 01.09.2024, дата закінчення навчання 30.06.2027 року (а.с. 7).
Відповідно до довідки про доходи № 16 від 12.02.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , студент ІІ курсу Волинського фахового коледжу Культури і мистецтв імені І.Ф. Стравінського Волинської обласної ради не отримує доходу у вигляді стипендії (а.с. 13).
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У зв`язку з викладеним, суд вважає встановленим той факт, що повнолітній син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжує навчання, не має самостійного заробітку та будь-якого доходу, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що останній потребує матеріальної допомоги на навчання.Відповідач є здоровою, працездатною особою, спроможний надавати таку матеріальну допомогу (доказів протилежного суду не надано).
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів таких осіб, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для реалізації їх права на вищу освіту, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними не більш як двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При вирішенні справи суд бере до уваги ту обставину, що обов`язок по утриманню дитини, в тому числі й повнолітньої, покладається на обох батьків у повній мірі.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що розмір заявлених до стягнення аліментів має розумно співвідноситися з мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), стягнення аліментів з відповідача в розмірі частки усіх видів заробітку відповідатиме принципам розумності та справедливості, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Відповідачем, на засадах принципу змагальності сторін, не надано суду жодних доказів або заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загалом, та в розмірі, про який просить позивач, зокрема.
Відповідно до положень ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що позов подано до суду 19.02.2025 року, позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2025 року та до закінчення навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, - у зв`язку із тим, яка із зазначених обставин настане першою.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - судовий збір в сумі 1 211,20 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.
Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.
Керуючись ст. ст. 2-5, 11-13, 141, 280-285, 352, 354, 430 ЦПК України,ст.ст.199,200,201СК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітнього сини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2025 року та до закінчення навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, - у зв`язку із тим, яка із зазначених обставин настане першою.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,судовий збір в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6ст. 259 ЦПК України- з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,РНОКПП невідомий.

Третя особа ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова