Справа № 308/6381/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення з аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу, у якій просить видати судовий наказ яким стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Отже, законом передбачено вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ. Чітке формулювання вимоги є запорукою зрозумілості рішення, виключення ймовірності його неправильного виконання, тобто однакового тлумачення висновків суду як для сторін, так і для державного виконавця.

Так, за змістом п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявниця просить видати судовий наказ яким стягнути аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161цього Кодексу.

Відтак, у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» в провадженні суду перебуває справа №308/6370/25 за позовом ОСОБА_1 в порядку позовного провадження до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є також самостійною підставою для залишення позовної заяви без розгляду

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 167, 260, 353 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення з аліментів.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова