Справа № 344/7890/25
Провадження № 2-н/344/555/25
У Х В А Л А

06 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровська Г.В., вивчивши матеріали заяви ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 20 127,79 грн. за період з 01.04.2022 по 01.04.2025,

В С Т А Н О В И В:

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулось з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 20 127,79 грн. за період з 01.04.2022 по 01.04.2025.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Зі змісту судового наказу та додатків до нього, зокрема розрахунку боргу за спожитий природній газ, вбачається що до розміру заборгованості включено борг який існував станом на 01 квітня 2022 року, тобто заборгованість обчислено за період , який передує 01 квітня 2022 по 01 квітня 2025 року.

За змістом ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином з моменту виникнення у заявника права вимоги до ОСОБА_1 пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Посилання заявника на те, що строк позовної давності за вимогами до ОСОБА_1 переривався, враховуючи дію п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, не можуть бути поставленими в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо).

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Таким чином обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу, а повинні досліджуватись судом при розгляді відповідного спору.

Керуючись ст. 165, 166, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 20 127,79 грн. за період з 01.04.2022 по 01.04.2025.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.