справа № 362/4484/24 головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
провадження № 22-ц/824/6223/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просила суд:

стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 червня 2024 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 . Шлюб між сторонами розірвано, донька проживає разом з матір`ю.

На підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-1695 з відповідача стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

На момент подання позову відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 5 000,00 грн щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досягне повноліття і стягнення аліментів на її утримання припиниться.

Наразі донька продовжує навчання в Національному університеті «Острозька академія» за спеціальністю «Психологія» на умовах контракту, термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Вартість навчання доньки за весь період становить 116 000,00 грн, а за один семестр - 14 500,00 грн. Позивачка оплатила вартість навчання доньки за два семестри.

Також позивачка повідомила, що окрім доньки має на утриманні непрацездатних за віком батьків. В той же час, відповідач є працездатною особою та за наявною у позивачки інформацією, проходить службу у лавах ЗС України та отримує щомісячний дохід, відповідно, зобов`язаний утримувати доньку на період її навчання до моменту досягнення 23 років.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 30 грудня 2024 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог; будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, що унеможливлюють надання допомоги доньці (непрацездатність й відсутність заробітку, наявність на утриманні інших неповнолітніх дітей тощо) не надавав.

Зауважила, що суд не дослідив долучений до позовної заяви виконавчий лист та платіжні інструкції, з яких можна зробити висновок, що дохід відповідача становить більше 20 000,00 грн на місяць.

Апелянтка вважає, що довела необхідність надання матеріальної допомоги доньці для оплати навчання, оскільки такі витрати сторони повинні нести спільно. Крім того, оскільки донька навчається на стаціонарі, вона не має вільного часу на працевлаштування, а тому позивачка одноосібно несе витрати на проїзд до місця навчання, харчування тощо.

На переконання апелянтки, факт потреби доньки у матеріальній допомозі є безумовним. Однак, суд не надав оцінки тому факту, що навчальний заклад знаходиться у м. Острозі, а тому донька має витрачати кошти на проїзд та на проживання. Оскільки донька не може самостійно забезпечувати оплату навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач не навів доказів неможливості надання такої допомоги, оскаржуване рішення не відповідає інтересам дитини та покладає увесь тягар утримання доньки на позивачку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді ОСОБА_5., судді, які входять до складу колегії: Желепа О.В., Немировська О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2025 року суддею ОСОБА_5. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року.

Ухвала про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги надіслана за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_2 та за даними трекінгу поштових відправлень рекомендоване поштове відправлення отримано відповідачем 10 лютого 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Також, ухвала про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги надіслана третій особі ОСОБА_3 та згідно рекомендованого поштового повідомлення отримана одержувачем 17 березня 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду без повідомлення учасників в порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 10 квітня 2025 року звільнено ОСОБА_5 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

У зв`язку з неможливістю суддею-доповідачем ОСОБА_5 продовжувати розгляд судової справи №362/4484/24( а/п 22-ц/824/6223/2025), Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду №565/06,1-01/25 від 16 квітня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2025 року дану справу було призначено головуючому судді - Березовенко Р.В., судді, входять до складу колегії: Мостова Г.І., Лапчевська О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07 липня 2006 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 травня 2008 року і свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 18 вересня 2018 року в частині зміни прізвища матір`ю дитини (позивачкою).

На підставі виконавчого листа виданого 12 серпня 2008 року у справі №2-1695 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від суми прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2008 року і до повноліття дитини.

Згідно із довідкою № 24/45, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1-го курсу в Національному університеті «Острозька академія», денної форми навчання на умовах контракту; термін навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року.

За умовами Договору про навчання в НУ «Острозька академія», укладеного 23 серпня 2023 року між університетом та ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_1 , фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору №053П/2023-1752 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця в НУ «Острозька академія» від 25 серпня 2023 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання, незалежно від форми проведення аудиторних занять (офлайн/онлайн) становить 116 000,00 грн з розрахунку 14 500,00 грн за семестр.

ОСОБА_7 за навчання ОСОБА_3 сплатив 11 вересня 2023 року та 02 лютого 2024 року по 14 500,00 грн.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонером за віком з 21 травня 2020 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонером за віком з 22 травня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав не доведеним, що повнолітня дочка сторін у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Щодо долучених апелянткою нових доказів до апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 ст. 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В обґрунтування неможливості подати докази разом із позовною заявою позивачка послалася на їх створення після подання позовної заяви або ж після прийняття оскаржуваного рішення.

В той же час, ОСОБА_1 не наводить саме об`єктивних і незалежних від неї причин подати долучені до апеляційної скарги докази у строки, визначені ч. 2 ст. 83 ЦПК України, або ж до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про поновлення процесуального строку на їх подання, з урахуванням того, що частина долучених документів датовані липнем, серпнем 2024 року.

На підставі встановленого, клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів суд залишає без задоволення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини є способом захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Главою 16 СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Положення статті 199 СК України визначають, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна); потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Така позиція закріплена у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 та від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17.

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Більш того, у постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_1 посилалася на те, що донька сторін - ОСОБА_3 продовжує навчання в Національному університеті «Острозька академія» за спеціальністю «Психологія» на умовах контракту (за кошти фізичних осіб), термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Навчання на денній формі позбавляє доньку сторін можливості працевлаштуватися та одержувати дохід, в той же час наявні в матеріалах справи Договори про навчання підтверджують необхідність несення позивачкою витрат на оплату навчання ОСОБА_4. Місцевий суд не надав належної оцінки вказаним обставинам та помилково вважав, що донька сторін не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, дійсно, надання батьком матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не є його обов`язком, така допомога можлива лише за наявності у відповідача спроможності надавати таку матеріальну допомогу.

Так, відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відповідач у цій справі, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи судом (а.с. 55, 97), ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав жодних заперечень та доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання доньки після досягнення нею повноліття до 23 років, або до закінчення навчання у розмірі запропонованому позивачем, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку.

При визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, колегія суддів враховує визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.

Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то апеляційний суд, із врахуванням вимог ст. ст. 182, 199, 200 СК України, оскільки повнолітня донька сторін продовжує навчання у Національному університеті «Острозька академія», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не спростував можливість її надавати, приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26 червня 2024 року на період навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд вважає, що такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання, буде відповідати вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанцій не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі Закону, з ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн. та за подання до суду апеляційної скарги - 1 816,80 грн, а всього 3 028,00 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26 червня 2024 року на період навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн та за подання до суду апеляційної скарги - 1 816,80 грн, а всього 3 028 (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 копійок.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова