Справа №295/3128/24
УХВАЛА

08.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - адвоката Свинарчука Андрія Сергійовича до Поліського національного університету про визнання дій щодо відмови у приватизації квартири неправомірними та зобов`язання провести приватизацію, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Міністерство освіти і науки України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відмову комісії з приватизації житлового фонду, що перебуває у оперативному управлінні Поліського національного університету від 14.02.2024 неправомірною та зобов`язати відповідача провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.06.2022 №295/13310/21, залишеним в силі постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.12.2023, за ним визнано право на приватизацію вказаної квартири та зобов`язано відповідача розглянути заяву про оформлення передачі такої квартири у приватну власність позивача.

Ухвалою суду від 17.04.2024 провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28.01.2025 залучено до участі у справі правонаступника позивача - ОСОБА_2 , позовну заяву залишено без руху, копію такої ухвали вручено ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, у визначений судом строк правонаступником позивача не виконано вимог ухвали суду від 28.01.2025.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом під час розгляду4 справи, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, оскільки наявність недоліків, визначених в ухвалі суду від 28.01.2025 перешкоджає продовженню розгляду справи, позивачем вони не усунуті у визначені судом строки, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Крім цього, у призначені на 01.04.2025 та 08.05.2025 судові засідання ОСОБА_2 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи без її участі не подала, як і не заявляла клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку. Свою думку щодо підтримання позову не висловила.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Крім того, частина п`ята ст. 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі №310/12817/13 викладено правову позицію з питання залишення позову без розгляду при повторній неявки позивача, не залежно від зазначеної причини, яка може бути поважною. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Правонаступник позивача не висловила свою позицію щодо підтримання вимог ініціатора судового розгляду та не висловила інтерес в належному розгляді його позову, не усунула недоліків ухвали про залишення позову без руху, однак остання має належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду .

Керуючись ст.ст. 185, 257, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - адвоката Свинарчука Андрія Сергійовича до Поліського національного університету про визнання дій щодо відмови у приватизації квартири неправомірними та зобов`язання провести приватизацію, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Міністерство освіти і науки України залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2025 року.

Суддя Л.М. Чішман