Провадження № 6/742/33/25
Єдиний унікальний № 742/2136/25
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молібог І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за межі України, -

У С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молібог І.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №461/531/20 виданою 30.01.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 17 000 грн. та судового збору -420,40 грн.

Вимоги подання обґрунтовані тим, що на виконанні у Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у старшого державного виконавця Молошної Л.І. знаходиться виконавче провадження №62970145 з виконання постанови №461/531/20 виданої 30.01.2020 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави штрафу в розмірі 17 000 грн. та виконавче провадження АСВП №62683960 з виконання постанови №461/531/20 виданої 30.01.2020 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави 420,40 грн. судового збору. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.03.2017, персональний номер НОМЕР_2 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином Молдови. Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 08.09.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик, які направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією (вих. №33181 від 14.09.2020). Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавцем 15.06.2023 на адресу боржника надсилався виклик (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на виклики не з`явився. За даними з постанови №461/531/20, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Молдови та має закордонний паспорт НОМЕР_1 . Іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Враховуючи те, що боржником рішення виконано не було, це призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала, просила суд його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Прилуцькому відділі державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають два виконавчі провадження: виконавче провадження №62970145 з виконання постанови №461/531/20 виданої 30.01.2020 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави штрафу в розмірі 17 000 грн. та виконавче провадження №62683960 з виконання постанови №461/531/20 виданої 30.01.2020 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави 420,40 грн. судового збору.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Проте, згідно копії Акту державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молошною Л.І. від 20 червня 2024 року, при примусовому виконанні виконавчого документа №461/531/20 встановлено, що боржник ОСОБА_2 за вказаною адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

У подальшому, 15 червня 2023 року державним виконавцем Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молошною Л.І. було направлено боржнику ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , виклик державного виконавця, згідно якого зобов`язав боржника з`явитись до виконавця 14.09.2020, щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату по постанові №461/531/20 виданою Галицьким районним судом м. Львова.

Матеріали справи не містять доказів повноти вчинення державним виконавцем дій для стягнення існуючої заборгованості (не вчинено дії щодо виявлення майна та доходів боржника на яке могло би бути звернуте стягнення).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга №66485/01, §§78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordov. Italy), скарга №32190/96, §96, рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlikv. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, зазначені норми Закону надають право державному виконавцю звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

Однак матеріали подання не містять будь-які об`єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання свого зобов`язання або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання.

Також, матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, належні виклики до державного виконавця чи будь-якого іншого документу про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином, матеріали подання не містять жодного доказу факту ухилення боржника від виконання судового рішення, адже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини відсутності доказів обізнаності боржника про факт наявності виконавчих проваджень, відсутності доказів навмисного чи іншого свідомого ухилення від виконання обов`язків по сплаті боргу, унеможливлює задоволення подання про обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Відмова у задоволені подання не позбавляє права на повторне звернення державного виконавця до суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У поданні старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молібог І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА