Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/566/25

Провадження № 2/943/888/2025

08 травня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від 18 липня 2015 року. За час перебування у шлюбі в них народилась донька: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб сторін було розірвано рішенням Буського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року. Домовленості щодо забезпечення та утримання дитини між сторонами не досягнуто. Згідно судового наказу Буського районного суду Львівської області від 06 листопада 2018 року, ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. 23.11.2018 року було відкрите виконавче провадження Буським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно розрахунку державного виконавця Кудренко Т.А., в період з жовтня 2018 року по лютий 2025 року, станом на 17.02.2025 року заборгованість боржника ОСОБА_5 зі сплати аліментів становить 251 604,62 грн (двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири грн) гривень, 62 копійок. Об`єктивної причини для невиконання даного договору про сплату аліментів на дітей відповідач немає, оскільки є повністю працездатним, не хворіє хронічними захворюваннями, немає інвалідності. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням належним чином виконувати аліментні зобов`язання, однак відповідач ставиться байдуже до потреб доньки, не приділяє практично жодної уваги, не цікавиться її життям та навчанням. Просить суд стягнути з відповідача в користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 251 604,62 ( двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири) гривні 62 коп., та допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Представник позивачки, до початку судового засідання подала письмове клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти таких, просить позов задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі від 18 липня 2015 року, шлюб було зареєстрований у Відділі ДРАЦСРС Буського РУЮ у Львівській області.

За час перебування у шлюбі в них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб сторін було розірвано рішенням Буського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року.

06 листопада 2018 року Буським районним судом Львівської області видано судовий наказ, за яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки відповідач добровільно не сплачував аліменти, 23.11.2018 року було відкрите виконавче провадження Буським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з примусового виконання даного судового наказу.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам в період з жовтня 2018 року по лютий 2025 року, який зроблений головним державним виконавцем Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кудренко Тетяною Анатоліївною, станом на 17.02.2025 року заборгованість боржника ОСОБА_5 зі сплати аліментів становить 251 604,62 грн (двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири грн) гривень, 62 копійок.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частина 1 ст. 196 Сімейного кодексу України регламентує, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом України 16 вересня 2013 року у справі № 6-81 цс 13, враховуючи те, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясовувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмір пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Такий правовий висновок вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду України від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), а саме передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Оскільки відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів (судового наказу) на утримання дитини та знав про свій обов`язок їх сплати, тому суд погоджується з доводами позивачки, які знайшли своє підтвердження в сукупності зібраних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи із змісту ст. 196 СК України, суми заборгованості по сплаті аліментів та періоду прострочення аліментів, загальна сума заборгованості по пені за несплату аліментів складає 251604,62 гривень.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст.ст.2,4,5,11,13,137,141,247,258,259,263-265,272,273 ЦПК України, ст.549 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя с. Балучин Золочівського району Львівської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 251604,62 ( двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири) гривні 62 копійки.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда