РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 561/1690/24

Провадження № 22-ц/4815/529/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н.М.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року у складі судді Зейкан Н.М., ухвалене в смт Зарічне Рівненської області,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 06 січня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №596503892 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 17000,00 грн. У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань ОСОБА_1 виникла заборгованість, у загальному розмірі 29013,28 грн, яка складається з: 15208,58 грн заборгованість за тілом, 13804,70 грн заборгованість за відсотками. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Цією додатковою угодою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер договору залишені 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишено без змін. 28.10.2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали договір факторингу № 28/10/24/У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 28/10/24У від 28.10.2024 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 29013,28 грн. Просило суд стягнути на свою користь з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 596503892 від 06.01.2021 року у розмірі 29013,28 грн

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що позивач, який не є первинним кредитором, не довів переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 28.11.2018 року до відповідача за договором позики № 596503892, який був укладений ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з ТОВ "Таліон Плюс" з наступною зміною фактора, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" не мало права на відступлення права вимоги, яким він не володів.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ТОВ "Юніт Капітал" оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом зроблено помилковий висновок, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 596503892 від 06.01.2021, який, на думку суду, на момент укладення договору факторингу не існував, оскільки договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме протягом 28.11.2018-31.12.2024 років. Додає, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд не врахував, що предметом договору є відступлення прав вимоги, які закріплені у реєстрі, який в свою чергу, належним чином оформлено та підписано сторонами в межах дії договору та подано разом з позовною заявою. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Юніт Капітал" задовольнити в повному обсязі. Також просить судові витрати у справі покласти на відповідача.

10 квітня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Конопліцьким І.В. подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду. Вказує, що право вимоги за укладеним зі ОСОБА_1 кредитним договором вказано лише у реєстрі від 13.04.2021 року № 129 і не існувало на момент укладення договору факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04 серпня 2021 року. Право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало бути визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року не було та сторони не могли передбачити, що 06.01.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" буде укладено договір з відповідачем. Позивач ТОВ "Юніт Капітал" не надало доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором № 596503893, оскільки кредитний договір був укладений 06.01.2021, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ "Таліон Плюс" передано право вимоги за кредитними договорами, укладений 28.11.2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. З наведених міркувань просить про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 06 січня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №596503892 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 17000,00 грн.

Позивач у справі ТОВ "Юніт Капітал" не є первісним кредитором ОСОБА_1 згідно вищенаведеного кредитного договору.

28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 року ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Цією додатковою угодою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер договору залишені 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31 грудня 2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.

31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишено без змін.

28.10.2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (клієнт) та ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) уклали договір факторингу № 28/10/24/У відповідно до умов якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 47).

Вважаючи, що ТОВ "Юніт Капітал" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 596503892 від 06.01.2021 року на підставі вищезазначеного договору факторингу та відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 28/10/24У від 28.10.2024 року, ТОВ "Юніт Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 29013,28 грн.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною першою статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на момент укладення 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" договору факторингу, з наступною зміною фактора, кредитного договору №596503892 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено не було, оскільки такий договір був укладений лише 06 січня 2021 року.

Згідно положень чинного законодавства, відступлення майбутніх вимог можливе лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу, що в спірних правовідносинах не встановлено.

Отже, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" не мало права на відступлення права вимоги за кредитним договором № 596503892, позичальником за яким є ОСОБА_1 , оскільки кредитних правовідносин між ними на день укладення договору факторингу не виникло.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20.

Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17).

Оскільки позивачем не доведено переходу до нього прав вимоги за договором позики №596503892, який був укладений 06.01.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 , тому місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні його позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" залишити без задоволення.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст простанови складено 09.05.2025.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.