ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5036/23 Номер провадження 22-ц/814/1017/25Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович», адвоката Кулішова Володимира Петровича, на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2024 року

за заявою адвоката Нікітенка Дмитра Юрійовича в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про розподіл судових витрат на правничу допомогу

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа - Полтавська міська рада про визнання недійсним та скасування договорів купівлі продажу на земельні ділянки,

УСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2024 року заяву представника відповідачів адвоката Нікітенка Дмитра Юрійовича про розподіл судових витрат на правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_11 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_10 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_8 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Із вказаним додатковим рішенням не погодився позивач, ОСББ «Милорадович», та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника адвоката Кулішова В.П.

В апеляційній скарзі представник ОСББ «Милорадович» просив скасувати додаткове рішення та залишити заяву адвоката Нікітенка Дмитра Юрійовича про розподіл судових витрат на правничу допомогу без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що заява про розподіл судових витрат подана представником відповідачів з дотриманням передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуального строку. Вважає, що заявником був пропущений процесуальний строк на подання доказів понесених витрат на правову допомогу, оскільки рішення по суті спору було ухвалене 29.08.2024, а заява про розподіл судових витрат подана представником відповідачів до суду 26.09.2024, а тому підлягала залишенню без розгляду на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

10.02.2025, в межах встановленого апеляційним судом процесуального строку, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідачів, адвоката Нікітенка Д.Ю., надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін. Вказував, що матеріалами справи підтверджується, що заява про розподіл судових витрат надійшла до суду першої інстанції поштовим відправленням з описом вкладеного від 02.09.2024, а заперечення скаржника з цього приводу ґрунтуються на припущеннях.

Судом першої інстанції було встановлено, що 24 жовтня 2023 року представником відповідачів Нікітенко Д.Ю. надано відзив на позовну заяву, де, серед іншого, зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які понесли та очікують понести його довірителі, у сумі 50 000 грн. Документи про надану правову допомогу (договори, акти, звіти) будуть надані до суду пізніше за фактом надання правничої допомоги. Просив стягнути з позивача на користь відповідачів, інтереси яких він представляє судові витрати у розмірі 50 000 грн. Таким чином, представник відповідачів Нікітенко Д.Ю. в порядку ст. 134 ЦПК України разом з відзивом повідомив позивача про орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, які і просив стягнути з позивача на користь відповідачів. Рішення у даній справі ухвалено 29 серпня 2024 року. Відповідно до відмітки поштового штемпелю, датою направлення представником відповідача заяви про ухвалення додаткового рішення є 02 вересня 2024 року, тобто в 5-тиденний термін з дня ухвалення судового рішення.

З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку, що представником відповідача дотримано строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на подання доказів понесених судових витрат, з огляду на що відхилив доводи представника позивача щодо пропущення стороною відповідача процесуального строку на подання доказів.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідачів надано договори про надання правової допомоги від 02 жовтня 2023 року, специфікації щодо порядку оплати юридичних послуг (гонорару), вартість послуг, замовлень про надання юридичної допомоги до Договорів про надання правової допомоги від 02.10.2023, актів приймання-передачі наданих послуг від 28 серпня 2024 року, звітів про надання правової допомоги від 28 серпня 2024 року. Від представника позивача клопотання щодо зменшення таких витрат у зв`язку із їх неспівмірністю до суду не надходило.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність представником відповідача понесених відповідачами витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції у загальному розмірі 50 000 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, мають бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Верховний Суд неодноразово вказував на різниці між заявою про стягнення судових витрат та заявою про намір подати докази понесення судових витрат після ухвалення рішення, про яку йдеться у частині восьмій статті 141 ЦПК України.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви (про намір подати докази понесення судових витрат після ухвалення рішення), зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із такою заявою - до закінчення судових дебатів (див. постанови від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, від 20.01.2025 у справі № 907/16/23).

Заява про намір подати докази понесених витрат, що пов`язані із розглядом справи,після ухвалення рішення по суті, сторона може як усно у судовому засіданні, так і письмово, у тому числі зазначивши про це у письмовій заяві по суті спору (у позові, відзиві на позов, відповіді на відзив тощо).

Тобто, умовами вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, є подання сторонню до закінчення судових дебатів у справі заяви (усної чи письмової) про намір подати докази після ухвалення рішення, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду.

При обчисленні процесуальних строків враховуються правила, передбачені статтями 124-124 ЦПК України.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Пунктом 58 Правил надання послуг поштового зв`язку? затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071), що діяли станом на 02.09.2024, передбачено, що під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стороною відповідача дотримані вимоги, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, щодо порядку та строку подання доказів понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи.

У відзиві на позов адвокатом Нікітенко Д.Ю., що діяв в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було зроблено заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 50 000 грн та що докази понесених витрат (договори, акти, звіти) будуть надані пізніше за фактом надання правничої допомоги.

Рішення по суті спору у справі ухвалене судом першої інстанції 29 серпня 2024 року.

Враховуючи правила обчислення процесуальних строків, строк на подачу доказів правничих витрат становив до 03 серпня 2024 року включно.

Заява адвоката Нікітенка Д.Ю. про розподіл судових витрат на правничу допомогу із відповідними доказами їх понесення надійшла до суду першої інстанції поштовим відправленням АТ «Укрпошта» з описом вкладеного від 02 вересня 2024 року, трекінг поштового відправлення № 187, та була зареєстрована судом 26.09.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим конвертом (а.с. 253 т. 2), а також описом вкладеного, на якому проставлений відбиток поштового календарного штемпеля із датою «02.09.2024» скріплений підписом працівника закладу поштового зв`язку (а.с. 250-252 т. 2). Вказані докази є належними і достатніми для твердження, що зазначена вище заява здана на пошту 02.09.2024, тобто в межах встановленого законом процесуального строку.

Твердження скаржника про недотримання представником відповідачів вимог 8 ст. 141 ЦПК України при поданні заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відсутність даних на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» про трекінг поштового відправлення № 187 не спростовує факту прийняття його закладом поштового зв`язку до відправлення саме 02.09.2024, як зазначено на штемпелі опису вкладеного.

Відповідно до пункту 105 Правил надання послуг поштового зв`язку зберігання паперових та електронних документів про поштовий переказ, а також створення архівів електронних документів здійснюється у строки, визначені внутрішніми документами оператора поштового зв`язку.

Доводи скаржника про те, що в телефонному режимі оператор АТ «Укрпошта» повідомив про те, що поштове відправлення № 187 прийняте до відправки 24.09.2024 не підтверджені належними доказами.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення заяви представника відповідачів про розподіл витрат на правничу допомогу без розгляду на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 137 ЦПК України)

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду заяви місцевим судом позивач, ОСББ «Милорадович», не посилались на неспівмірність суми заявлених відповідачами до стягнення витрат на правову допомогу у суді першої інстанції.

Оцінивши надані докази на підтвердження витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх стягнення з позивача на користь кожного із зазначених відповідачів у сумах відповідно до оформлених щодо кожного з них договору, специфікації та замовлення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржуване додаткове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Щодо розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

22.04.2025 до апеляційного суду від адвоката Нікітенка Д.Ю. в інтересах відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення з ОСББ «Милорадович» судових витрат, понесених вказаними відповідачами на правову допомогу у зв`язку із подачею ОСББ «Милорадович» апеляційної скарги на додаткове рішення, а саме: стягнути на користь ОСОБА_4 2 000 грн, ОСОБА_6 2 000 грн, ОСОБА_11 2 000 грн, ОСОБА_10 2 000 грн, ОСОБА_9 2 000 грн, ОСОБА_5 14 000 грн, ОСОБА_3 2 000 грн, ОСОБА_2 2 000 грн, ОСОБА_1 2 000 грн.

На підтвердження понесених витрат надано наступні докази щодо кожного із вказаних відповідачів:

- договори про надання правової допомоги, датовані 02.10.2023, за умовами яких (п. 4.1) вартість наданих правничих послуг визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, після одержання від клієнта замовлення та виставлення відповідного рахунку;

- специфікації, датовані 10.02.2025 щодо відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на суми 2 000 грн, з якої: 500 грн за послуги ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги; визначення правової позиції, аналіз нормативно-правої бази, правових висновків Верховного Суду; визначення тактики захисту прав та інтересів відповідачів (за 1 год); 1 500 грн за підготовку та направлення до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу; специфікація щодо відповідача ОСОБА_5 на суму 14 000 грн, з якої: 2 000 грн за послуги ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги; визначення правової позиції, аналіз нормативно-правої бази, правових висновків Верховного Суду; визначення тактики захисту прав та інтересів відповідачів (за 1 год); 12 000 грн за підготовку та направлення до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу;

- замовлення про надання юридичної допомоги у справі, датовані 10.02.2025, до договорів щодо зазначених відповідачів;

- акти приймання-передачі послуг, датовані 15.04.2025, щодо відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на суми 2 000 грн, а також щодо відповідача ОСОБА_5 на суму 14 000 грн;

- звіти про надання правової допомоги, датовані 15.04.2025, щодо зазначених відповідачів.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц звернула увагу не те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Такими критеріями є, зокрема, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, які застосовуються судом незалежно від наявності заяв про це іншої сторони, на відміну від критеріїв співмірності, визначених у статті 137 ЦПК України, на підставі яких суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу лише за відповідною заявою іншої сторони у справі.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04, п. 268) судом зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відтак, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. При цьому суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх розумність, необхідність, обґрунтованість та неминучість.

Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 у справі №9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Нікітенко Д.Ю. складено один на всіх відповідачів (спільний) відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із специфікаціями та актами приймання-передачі послуг адвокатом розмежовано послуги з ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, визначення правової позиції, аналіз нормативно-правої бази, правових висновків Верховного Суду, визначення тактики захисту прав та інтересів відповідачів із послугами за підготовку та направлення до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу. Однак вказані послуги за своєю суттю фактично становлять один єдиний процес підготовку та написання відзиву на апеляційну скаргу, тому не можуть вважтися окремими правничими послугами. Подібний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20.

Враховуючи те, що предметом оскарження було додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та адвокатом Нікітенком Д.Ю. складено та подано до апеляційного суду один спільний відзив на апеляційну скаргу в інтересах відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вартість послуг адвоката на складення відзиву на апеляційну скаргу у сумі 2 000 грн відповідатиме критерію розумності розміру витрат, які необхідно стягнути на користь відповідачів в рівних частинах, а саме по 222,22 грн на користь кожного відповідача.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович», адвоката Кулішова Володимира Петровича, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2024 року залишити без змін.

Стягнути Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Милорадович» на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме по 222,22 грн на користь кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко