Справа № 357/2601/25
Провадження № 2-др/357/51/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бебешко М. М. ,
при секретарі Ільницька І. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлецької Марини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
30 квітня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлецької Марини Анатоліївни на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області розглянуто справу та винесено рішення від 25.04.2025 року по справі № 357/2601/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У судовому засіданні 25.04.2025 року представником позивача - адвокатом Павлецькою М.А. було оголошено усну заяву, що протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі адвокатом буде подано заяву про відшкодування судових витрат по справі та надано додаткові докази здійсненої оплати. Для складення документів до суду ОСОБА_1 скористалась професійною правничою допомогою. Так, між ОСОБА_1 та адвокатом Павлецькою Мариною Анатоліївною, 18.02.2025 року було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №18/02 від 18 лютого 2025 року (Далі Договір) та Додаток до Договору, які долучені до позовної заяви. Адвокатом було надано наступні юридичні послуги (опис робіт): - складено позовну заяву до суду, вартість обумовлена сторонами 5000 гривень (графа 3 в Додатку до Договору "Складання документів по суті справи для первинного подання до суду однієї інстанції..."); - складено письмові пояснення до позову вартість обумовлена сторонами 3000 гривень (графа 5 в Додатку до Договору "Написання інших листів, звернень, заяв, клопотань, скарг, адвокатських запитів, які потребують попередньої підготовки... "); - складено клопотання про долучення доказів, вартість обумовлена сторонами 1000 гривень (графа 5 в Додатку до Договору "Написання інших листів, звернень, заяв, клопотань, скарг, адвокатських запитів, які потребують попередньої підготовки... "); - адвокат приймала участь у судовому засіданні 25.04.2025 року, вартість обумовлена сторонами 2000 гривень (графа 4 в Додатку до Договору "Виїзд або участь Адвоката в судовому засіданні, переговорах, комісіях чи іншій процесуальній дії: на території міста Біла Церква Київської області") Відтак, ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 0000 гривень, згідно наданих платіжних інструкцій до цієї заяви, Договору про надання правової (правничої) допомоги №18/02 від 18 лютого 2025 року укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Павлецькою М.А. від 18.02.2025 року та Додатку до нього.
01 травня 2025 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Король Павла Васильовича надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з яким останній просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Судовий розгляд у даній заяві призначено судом на 09 травня 2025 року на 09.30 год.
Про день, час та місце судового розгляду у справі на 09 травня 2025 року представники сторін повідомлені своєчасно та належним чином шляхом озгнайомлення з заявами в підсистемі «Електронний суд».
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви, судом проведено розгляд за відсутності учасників справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
25 квітня 2025 року судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 52 093, 41 грн, що становить 50,64% від розміру задоволених судом позовних вимог.
Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
На підтвердження витрат на правничу допомогу надано:
1)договір про надання правничої (правової) допомоги № 18/02 від 18 лютого 2025 року між ОСОБА_1 ,В та адвокатом Павлецькою М.А.;
2)додаток до договору про надання правничої (правової) допомоги № 18/02 від 18 лютого 2025 року;
3)платіжну інструкцію від 18.02.2025 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок адвоката Павлецької М.А. грошових коштів за надання правничої допомоги за договором № 18/02 від 18.02.2025 в сумі 5 000,00 грн;
4)платіжну інструкцію від 25.04.2025 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок адвоката Павлецької М.А. грошових коштів за надання правничої допомоги за договором № 18/02 від 18.02.2025 в сумі 4 000,00 грн;
5)платіжну інструкцію від 25.04.2025 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок адвоката Павлецької М.А. грошових коштів за надання правничої допомоги за договором № 18/02 від 18.02.2025 в сумі 2 000,00 грн.
В постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц вказано, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
В постанові Об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Таким чином, суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності детального опису робіт та зазначення часу, витраченого на правничу допомогу.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, не знайшло своє підтвердження в судовому засідання та суперечить практиці Верховного Суду, яку суд першої інстанції зобов`язаний враховувати при вирішенні справи.
Разом з цим відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги те, що 25 квітня 2025 року судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 52 093,41 грн, що становить 50,64% від розміру задоволених судом позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме в сумі 5 570,48 грн, що становить 50,64 % від задоволених судом позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 127, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,
Заяву представника позивача адвоката Павлецької Марини Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 570,48 грн.
В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя М. М. Бебешко