ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2911/25 Справа № 932/2295/23 Суддя у 1-й інстанції - Ярощук О. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Ткаченко І.Ю.,

суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року

по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних

за апеляційною скаргою адвоката Патики Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» (далі ТОВ «Управбуд «Західний») звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних.

Судовим наказом Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управбуд «Західний» суму боргу по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою за період з 01 лютого 2020 року по 01 лютого 2023 року у сумі 21152,36 грн, індекс інфляції у сумі 4321,68 грн та трьох відсотків річних у сумі 17695,79 грн.

02 серпня 2024 року адвокат Патика А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з заявою про скасування судового наказу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

16 серпня 2025 року адвокат Патика А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , повторно звернувся з заявою про скасування судового наказу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за повторною заявою про скасування судового наказу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року апеляційну скаргу адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено. Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року заяву адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу залишено без задоволення. Заяву адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу від 14 червня 2024 року по справі №932/2295/23 про стягнення заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних повернуто без розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат Патика А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року скасувати та скасувати судовий наказ Бабушкінського районного суду від 14 червня 2024 року або направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оспорюваний судовий наказ навіть станом на зараз не отримано скаржником. Про існування даного судового наказу стало відомо 01 серпня 2024 року з ЄДРСР України, в якому цей судовий наказ було опубліковано 16 липня 2024 року. Звертав увагу на те, що припустився технічної помилки в тексті заяви, в якій вказав, що дізнався про існування судового наказу 01 липня 2024 року з ЄДРСР України, проте ця помилка була очевидною для суду, оскільки даний судовий наказ судом було надіслано до ЄДРСР лише 15 липня 2024 року, а забезпечено загальний доступ до нього 16 липня 2024 року. Додатково зазначав, що стягувач системно намагався з допомогою нікчемних документів неправомірно отримати кошти від співвласників ОСББ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для поновлення строку для звернення до суду з відповідною заявою відсутні.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Згідно з частиною другою та третьою статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина перша статті 170 ЦПК України).

Розумність характерна як для оцінки врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Матеріалами справи встановлено, що адвокат Патика А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , повторно звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу від 14 червня 2024 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року заяву адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу залишено без задоволення. Заяву адвоката Патики А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування судового наказу від 14 червня 2024 року по справі №932/2295/23 про стягнення заборгованості по оплаті з надання послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних повернуто без розгляду.

Відмовляючи в поновленні строку на звернення з заявою про скасування судового наказу та повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначав, що боржник 02 серпня 2024 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування судового наказу. У заяві зазначив, що 01 липня 2024 року дізнався про опублікування судового наказу від 14 червня 2024 (а.с.74). Постановляючи ухвалу 15 серпня 2024 року суд, обґрунтовуючи відмову у скасуванні судового наказу, вказав, що боржник про наявність судового наказу дізнався 01 липня 2024, тобто пропустив строк на оскарження, оскільки до суду звернувся лише 02 серпня 2024 року (а.с.97). У подальшому, боржник в особі його представника Патики А.В., отримавши ухвалу суду про повернення без розгляду 15 серпня 2024 року о 22.10 год., подає до суду 16 серпня 2024 року нову заяву про скасування судового наказу від 14 червня 2024 року, при цьому змінюючи вже дату, коли він дізнався про наявність судового наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень із «01 липня» у заяві про скасування судового наказу від 02 серпня 2024 року - на «01 серпня» (а.с.103). У даному випадку боржник в особі представника Патики А.В., достовірно обізнаний із судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила, однак створив умови, шляхом зміни дати ознайомлення із судовим рішенням (судовим наказом від 14 червня 2024 року), за яких проігнорував судові процедури та поставив суд, який повинен забезпечити принцип рівності сторін у справі, перед необхідністю скасувати судовий наказ від 14 червня 2024 року за новою заявою від 16 серпня 2024 року, ігноруючи той факт, що є ухвала суду від 15 липня 2024 року, яка набрала законної сили та боржником не оскаржувалася.

В заяві про скасування судового наказу від 02 серпня 2024 року заявник зазначав, що з судовим наказом від 14 червня 2024 року він ознайомився 01 липня 2024 року в ЄДРСР, з чого можна зробити висновок, що заявником пропущено строк на звернення з відповідною заявою та не обґрунтовано строк на його поновлення.

В повторній заяві про скасування судового наказу від 16 серпня 2024 року заявник зазначав, що з судовим наказом від 14 червня 2024 року він ознайомився 01 серпня 2024 року в ЄДРСР, а дата 01 липня 2024 року, що зазначена в попередній заяві, є опискою.

Такий самий довід міститься і в апеляційній скарзі, та колегія суддів вважає, що він заслуговує на увагу, оскільки судом першої інстанції проігноровано той факт, що по даному судовому наказу забезпечено надання загального доступу в ЄДРСР України: 16 липня 2024 року, а отже заявник не міг ознайомитись з ним 01 липня 2024 року, з чого, беручі до уваги дату звернення з першою заявою про скасування судового наказу (02 серпня 2024 року), можна погодитись з правдивістю того факту, що заявник допустив описку в заяві від 02 серпня 2024 року та зазначив достовірну дату ознайомлення з судовим наказом в ЄДРСР України в повторній заяві від 16 серпня 2024 року (01 серпня 2024 року), а суд першої інстанції, ігноруючи свій обов`язок, не дослідив дану обставину та прийшов до хибного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

В той же час, згідно інформації у ЄДРСР, судовий наказ, виданий 14 червня 2024 року, надіслано судом до ЄДРСР: 15 липня 2024 року. Зареєстровано: 15 липня 2024 року. Забезпечено надання загального доступу: 16 липня 2024 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів направлення боржнику ОСОБА_1 та відповідно доказів вручення та отримання ним копії судового наказу від 14 червня 2024 року та доданих до нього документів, що збігається з доводом апеляційної скарги про неотримання боржником судового наказу.

Суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, не встановив обставини справи у повному обсязі та не дослідив докази, на які посилався заявник, не дав їм належну оцінку, чим допустив неповноту з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирішення питання щодо заяви про скасування судового наказу відбулось без повного з`ясування та оцінки усіх обставин, а тому ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, повернув заяву про скасування судового наказу без розгляду без достатніх на те правових підстав, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі саме вимог апеляційної скарги, оскільки у суду апеляційної інстанції, згідно з ч.3 ст.167 ЦПК України, відсутні повноваження на скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Патики Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 травня 2025 року.

Судді: