Справа № 192/3443/24
Провадження № 2/192/315/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Бондаренко В. А.,

представника позивача адвоката Снігура А. С.,

представника відповідача Дякуна А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_2 .

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ОСОБА_2 за життя залишив заповіт, яким в разі його смерті заповів належну йому земельну ділянку, кадастровий номер :02:040:0012, площею 6,2415 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а після його смерті залишилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 6,2415 га, яка розташована на території Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори за місцем смерті ОСОБА_2 29 жовтня 2024 року постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , а позивач зареєстрований та проживає в Криворізькому району, Дніпропетровської області, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не був обізнаний про смерть спадкодавця та фактичного прийняття ним спадщини.

В жовтні 2024 року родичі ОСОБА_2 , які не отримали орендну плату за земельну ділянку, повідомили позивача про його смерть, оскільки позивач не знав про відкриття спадщини, тому просив встановити додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

31 грудня 2024 року подав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що права свободи та інтереси позивача з боку Солонянської селищної ради порушено не було, будь-яких неправомірних дій або бездіяльності відносно позивача Солонянською селищною радою не вчинялися, тому вважає, що не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки згідно позовної заяви у померлого ОСОБА_2 були родичі, які можуть бути ймовірними спадкоємцями та належними відповідачами. Доводи та твердження позивача щодо необізнаності факту смерті ОСОБА_2 є голослівними та викликають сумніви, оскільки позивач являється одним із засновником та є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСС+», в оренді якого знаходиться вказана земельна ділянка, таким чином доводи позивача є приховуванням фактів, що мають значення для даної справи. Оскільки належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності труднощів, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися з відповідною заявою до нотаріуса до позовної заяви не додано, а необізнаність позивача про смерть спадкодавця не може бути поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову (а. с. 46-50).

Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12 березня 2020 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 87 зворот).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 154151358 від 28 січня 2019 року, власником земельної ділянки кадастровий номер :02:040:0012, площею 6,2415 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, є ОСОБА_2 (а. с. 14).

Згідно відомостей (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 грудня 2024 року, одним із засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСС+» є ОСОБА_1 (а. с. 54-56).

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 30 грудня 2024 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:040:0012, площею 6,2415 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, знаходиться в оренді вТОВ «АГРОСС+» (а. с. 57).

Як вбачається зі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 23 серпня 2019 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 6,2415 га, кадастровий номер якої :02:040:0012, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 (а. с. 12).

Зазначений заповіт був зареєстрований в Спадковому реєстрі 23 серпня 2019 року за № 430 (а. с. 13).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3398/02-31 від 29 жовтня 2024 року державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко О. В., відмовлено ОСОБА_1 у подачі заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а. с. 15, 111).

Згідно заяви до Четвертою Дніпровської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 88).

Відповідно до заяви до Четвертою Дніпровської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_4 звернулася до державного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 88 зворот).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З ч. 1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як підставу звернення до суду з позовом саме до Солонянської селищної ради, позивач в своєму позові вказав, що на час подання позовної заяви відсутні інші спадкоємці за законом та за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Проте в судовому засіданні достовірно встановлено, що вказане твердження позивача є безпідставним, враховуючи, що відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , діти спадкодавця прийняли спадщину після смерті батька шляхом своєчасного подання заяв до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Також є хибним посилання представника позивача, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита за заявою позивача, враховуючи, що спадкова справа була відкрита 06 серпня 2020 року за заявою ОСОБА_3 , при цьому в постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29 жовтня 2024 року, державний нотаріус зазначив в мотивувальній частині, що державний нотаріус розглянув не тільки матеріали заяви позивача, а і архівні дані Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з 2020 року, а саме документи долучені до спадкової справи №564/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Тобто позивачу на час звернення до суду з позовом були відомі обставини, що спадкова справа відкрита не за його заявою (а. с. 111).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц (провадження № 61-3014св19), відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс 18), визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Під час підготовчого засідання представник позивача зазначив суду, що склад осіб у справі є вірним, будь-яких клопотань про заміну неналежного відповідача на належних або залучення осіб в якості співвідповідачів у позивача немає.

Також під час судового розгляду представник позивача наполягав, що саме Солонянська селищна рада є належним відповідачем у справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскільки судом встановлено, що відповідач по справі є неналежним, при цьому позивач не скористався своїм правом і не заявив клопотання про заміну неналежного відповідача на належних відповідачів, а суд позбавлений процесуальної можливості самостійно замінити неналежного відповідача, тому в задоволені позову слід відмовити з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до Солонянської селищної ради, яка розташована: с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04339652 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 травня 2025 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.