Справа № 953/1480/25
Провадження № 2-з/953/28/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулися до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Т.А., Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3 яким просять:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53704071 від 20.08.2020, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт»;

2) скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», індексний номер: 53704071 від 20.08.2020, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 08 травня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи

09 травня 205 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також вселення будь-яких осіб, зокрема представників сторони відповідача ТОВ «ФК «Фінрайт», до винесення судового рішення по справі.

На обґрунтування заяви посилається на те, що 10.07.2007 ОСОБА_2 уклала з ВАТ КБ «Надра» (в подальшому перейменований у ПАТ КБ «Надра») кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1330 на суму 75600 доларів США на строк до 07.07.2023 зі сплатою 12,49% річних, мета якого є придбання житла для власних побутових потреб за адресою: АДРЕСА_1 . 10.07.2007 на забезпечення кредиту укладений договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-І/1331, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана на кредитні кошти та належала ОСОБА_2 на праві власності. У жовтні 2011 року ВАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. 11.12.2012 рішенням Київського районного суду м. Харкова позов ВАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто на користь банку суму заборгованості у розміру 886 839 грн 75 коп. 29.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, за якими первісний кредитор 20.04.2020 відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007. 24.06.2020 ТОВ «ФК Фінрайт» направив ОСОБА_2 письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та вимоги про усунення порушень із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки. В 2020 році відповідач ТОВ «ФК» Фінрайт» не звертаючи увагу на численність судових процесів, на оспорювання, в тому числі, суми боргу у 2 478 118, 65 грн, не законно, протиправно, всупереч вимог чинного законодавства, здійснив перехід права власності на спірну квартиру, за якою 19.08.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною на підставі договору про відступлення права вимоги здійснено протиправну реєстрацію. За фактом протиправних та незаконних дій відповідача ТОВ «ФК`Фінрайт» та приватного нотаріуса Луніної Т.А. 20.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №03367 від 20.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема арешт та заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, щодо якого інша сторона просить вжити заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №426105934 від 08 травня 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в разі його задоволення, а тому суд, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивачів, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти певні дії щодо майна, яке є предметом спору.

При цьому, суд враховує, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заборона вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження майна не обмежить прав на користування та володіння вказаним майном іншими особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Оскільки мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення можливості виконання рішення суду, вимога про надання доказів існування того, що ще не сталося, і чому застосовані заходи мають запобігти, є необґрунтованою. При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно існує можливість вчинення таких дій, відтак чи заявлені ризики є реальними.

При розгляді даної заяви, суд виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами, за вирішенням якого позивачі звернулись з позовом до суду. Вищевказаний об`єкт забезпечення позову є предметом спору, а захід забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій є співмірним із заявленими позовними вимогам, та не порушує права інших осіб.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі задоволення позову, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивачів за позовом, за захистом яких вони звернулись, оскільки зазначене в заяві про забезпечення позову майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову, є предметом спору, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що позивачами надані достатні докази, суд дійшов висновку та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач.

При цьому, суд вважає такий вид забезпечення позову таким, що у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Заборонити вчиняти дії щодо відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо вселення до квартири АДРЕСА_2 інших осіб.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Соборності України, 228-Б.

Суддя Т.В. Бобко