Справа № 456/8/25
Провадження № 2/456/597/2025
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, з участю третьої особи приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковської М.М. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом на дві земельні ділянки перша розміром 0,25 га з кадастровим номером :09:005:0001, розміщений успадкований житловий будинок по АДРЕСА_1 . Інша земельна ділянка розміром 0,20 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» кадастровий номер: :09:005:0029.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 28.06.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса районного нотаріального округу Львівської області Навальковської М.М. із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, з метою прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , датою смерті вважається - ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві до нотаріуса згідно п.1 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 , просив оформити право власності на майно за заповітом, після смерті матері, при цьому до заповіту додавалась довідка згідно якої позивач проживав з спадкодавцем на час смерті останньої, а відтак, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270, він не заявив про відмову від неї. Однак, приватний нотаріус Навальковська М.М. розглянувши його заяву від 28.06.2023 року, не взяла до уваги факт спільного проживання спадкодавця з спадкоємцем на час смерті, та прийняла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, не врахувавши обставин справи, зокрема спільного проживання його з матір`ю на час смерті останньої. У зв`язку з вищенаведеним він позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Наконечний І.В. у підготовчому судовому засіданні вказав, що позивачем надано усі наявні у них докази, не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду. Надалі, від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначивши, що позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься заява, в якій відповідач просив розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковська М.М. у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, у якій просить проводити розгляд справу у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Так, судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 20.08.1956 батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ..

У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.10.2020 мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 358.

За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт від 12.02.2009 року, який був посвідчений старшим секретарем Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 6, згідно якого, все своє майно, яке їй належить за законом, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла сину ОСОБА_1 , 1956 року народження.

З матеріалів справи вбачаєтьсь, що згідно копій державних актів про право власності на земельну ділянку № 1412112 та № 141211 ОСОБА_2 належали на праві власності земельні ділянки площею 0,2000 га, кадастровий № :09:005:0029 та площею 0,2500 га, кадастровий № :09:005:0001.

Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковської М.М., після розгляду заяви ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини у термін, що передбачено статтею 1270 Цивільного Кодексу України та відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України фактично спадщину не прийняв, бо місце його реєстрації не збігається з місцем останнього проживання померлої, тому вважає, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, і видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_2 не можливо.

При цьому, згідно довідки №783 від 28.06.2023 року, наданої Дашавським старостинським округом, на день смерті ОСОБА_2 , яка проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 (позивач по справі).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, згідно ст. 16 ЦК України.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 с. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст. 1297 ЦК України).

Згідно ст.12 Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , який проживав з нею на момент її смерті за адресою АДРЕСА_1 .

Також, згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2024р., яке набрало законної сили, за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, вищевказані обставини, встановлені рішенням суду.

Згідно ст. 89 ЦПК України судоцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, зокрема врахувавши те, що позивач ОСОБА_1 відповідно до заповіту спадкодавця є спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_2 , якій дійсно на праві власності належали дві земельні ділянки перша розміром 0,25 га з кадастровим номером :09:005:0001, на якій розміщений успадкований позивачем житловий будинок по АДРЕСА_1 . Інша земельна ділянка розміром 0,20 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» кадастровий номер: :09:005:0029, та яка все своє майно заповіла саме йому, спадкоємець проживав з спадкодавцем на момент смерті останньої, заяви про відмову від спадщини позивач не писав, а представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, тому суд прийшов до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :09:005:0001 та №:09:005:0029 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, з участю третьої особи приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковської М.М. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га, кадастровий номер :09:005:0001, що за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 0,20 га, кадастровий номер :09:005:0029, що за адресою с. Олексичі Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Назар ЯНІВ