Справа №676/5454/24
Номер провадження 2/676/371/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Михайловської І.А

розглянувшив порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «Агросервіс» про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позову зазначає, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2007 р. є власником 19/20 частин комплексу, а саме склада № 9 загальною площею 554,0 кв. м. по АДРЕСА_1 . Співвласником 1/20 комплексу, операторської АЗС загальною площею 27,5 кв. м. по АДРЕСА_1 є ТОВ «Агросервіс». Належна позивачці частка комплексу є відокремленою та має окремий вихід. Згідно висновку ФОП ОСОБА_2 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна 19/20 частки за технічними показниками може бути виділена в натурі. Відповідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Відповідно ст. 356, 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,що є у спільній частковій власності. Частка, належна позивачці, складається із конкретної будівлі, яка ізольована та відокремлена від приміщення іншого співвласника комплексу, має окремий вихід, при цьому не порушуються. Частка відповідача 1/20 комплексу, а саме операторська АЗС, загальною площею 27,7 кв. м. в 2011 році була виділена в натурі, їй було присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 , вона стала окремим об`єктом нерухомого майна з часткою власності 1/1. Просить виділити ОСОБА_3 в натурі належну їй частку в комплексі по АДРЕСА_1 , яка складається з будівлі складу загальною площею 554.0 кв. м. та припинити право спільної часткової власності на 19/20 комплексу. який розташований по АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії суду.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2024 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2007 р. ОСОБА_1 є власником 19/20 частин комплексу, а саме склад № НОМЕР_1 загальною площею 554,0 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстровано 27.06.2007 р., № витягу 15055379.

Згідно технічного паспорта 19/20 частин комплексу складається з приміщення складу загальною площею 554,0 кв. м. самочинне будівництво не виявлено.

Співвласником 1/20 комплексу, операторської АЗС загальною площею 27,5 кв. м. по АДРЕСА_1 є ТОВ «Агросервіс».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційної довідки №390090002 від 08.08.2024 р. за ТОВ «Агросервіс» зареєстровано право власності на автозаправочну станцію загальною площею 27,7 кв. м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 34716194, дата внесення запису 26.09.2011 р., підстава виникнення права свідоцтво про право власності НОМЕР_2 , 26.09.2011 р., частка власності 1/1.

Відповідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 73 від 26.07.2024 р., складеного ФОП ОСОБА_4 19/20 частки комплексу, який складається із будівлі операторської АЗМ площею 27,7 кв. м. та будівлі складу площею 554,0 кв. м., загальною площею 581,5 кв. м. за технічними показниками є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі за адресою АДРЕСА_1 .

Наведені письмові докази долучені до матеріалів справи.

Норми права, застосовані судом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів; (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле.

Як вбачається з матеріалів справи комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності сторонам по справі.

ОСОБА_1 належить 19/20 частки комплексу на праві власності. Спору про право власності не виникає.

Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разіподілу майна право спільної часткової власності на нього припиняється (висновок Верховного Суду у постановівід 19 травня 2021 року у справі №501/2148/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК Україн достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджується, що на час придбання ОСОБА_1 19/20 частки в комплексі будівель, комплекс будівель був поділений між співвласниками. ОСОБА_1 придбала 19/20 частин, що складається з будівлі складу, ТОВ «Агросервіс» мало у власності 1/20 комплексу, що складалось з будівлі автозаправочної станції. В подальшому ТОВ «Агросервіс» виділило свою частку і зареєструвало як окремий об`єкт.

Спору про поділ спільного об`єкта нерухомого майна не виникає.

Таким чином, частка ОСОБА_1 є відокремленою, має окремий вихід, за технічними показниками може бути виділена в окремий об`єкт.

Відповідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділенемайно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Суд вважає, що оскільки об`єкт належний ОСОБА_1 вже відокремлений, вона є єдиним власником майна, частка якої становить 1/1 то для захисту її права достатньо припинити право спільної часткової власності, тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 364, 181, 183, 356 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс» про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності задовольнити частково.

Припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 19/20 комплексу, який розташований по АДРЕСА_1 , складається з будівлі складу загальною площею 554.0 кв. м.

В задоволені решти вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросервіс», , юридична адреса: вул. Привокзальна, 24, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 січня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.