Справа № 301/225/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" травня 2025 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Бобик О.І.,
за участю секретаря судового засідання Чийпеш А.П.,
прокурора Фанта А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Іршава позовну заяву керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С. в інтересах держави до ОСОБА_1 , Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ освіти, молоді та спорту, культури та туризму Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, Кушницький ліцей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання недійним договору та зобов`язання повернути нежитлове приміщення,
У січні 2025 року керівник Хустської окружної прокуратури Зовдун С. звернувся до суду із позовом в інтересах держави до ОСОБА_1 , Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ освіти, молоді та спорту, культури та туризму Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, Кушницький ліцей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, у якому просить визнати недійсним Договір оренди нерухомого майна № 12 від 12.11.2021, укладений між Керецьківською сільською радою Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_1 щодо надання в строкове платне користування нерухомого майна, площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та передати за актом приймання-передачі Керецьківській сільській раді приміщення, загальною площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом договору оренди нерухомого майна № 12 від 12.11.2021. Стягнути пропорційно з Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури судовий збір у сумі 6 056,00 гривні, сплачений при поданні позову.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Керецьківською сільською радою було оголошено проведення аукціону на оренду індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади с. Керецьки, частини нежилого приміщення міжшкільного навчально-виробничого комбінату (гаражів) загальною площею 75, 9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Протокол електронного аукціону затверджено Розпорядженням сільського голови Керецьківської сільської ради Хустського району № 290 від 09.11.2021.
Відповідно до п. 1.1. Орендодавець та Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, а саме: вбудоване нежиле приміщення міжшкільного навчально-виробничого комбінату площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Термін договору оренди визначений на 5 років (п. 12 Змінюваних умов договору).
12.11.2021 на виконання договору оренди нерухомого майна № 12 Керецьківська сільська рада (Орендодавець) в особі сільського голови Мушка М.М. за актом приймання-передачі передав, а ОСОБА_1 (Орендар) прийняв в строкове платне користування оренди вищезазначене нерухоме майно.
Вказаний акт приймання-передачі скріплений підписами та печатками сторін, що в свою чергу підтверджує фактичну передачу приміщення у строкове платне користування для використання орендованого майна Орендарем за цільовим призначенням для розміщення гаражів, згідно договору № 12 від 12.11.2021 (п. 7 Умов).
Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кушницький міжшкільний навчально-виробничий комбінат припинено шляхом реорганізації і створено Кушницький ліцей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області.
Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться: учбовий корпус № 1 - А,А', загальна площа - 318,3 кв.м.; учбовий корпус № 2 - Б, загальна площа - 423,6 кв.м.; дроварня В; вбиральня Г; гаражі Д; огорожа - № 1-2; замощення І та належить на праві комунальної власності Керецьківській сільській раді.
Окружною прокуратурою виявлено порушення при укладенні договору оренди нерухомого майна, оскільки за змістом відповідей Керецьківської сільської ради (листи № 449/02-06 від 06.06.2024 та № 1119/02-06 від 12.12.2024) встановлено, що метою здачі спірного приміщення є розміщення гаражів, а не для забезпечення освітнього процесу, що суперечитьвимогам чинного законодавства.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури Фанта А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просила такі задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань не заявляв, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення йому поштової кореспонденції за адресою реєстрації його місця проживання.
Представник відповідача Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Представник Третьої особи відділу освіти, молоді та спорту, культури та туризму Керецьківської сільської ради Хустського району та представник Кушницького ліцею Керецьківської сільської ради подали заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Заслухавши прокурора Фанта А.В., дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до СтатутуКушницького ліцею Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (нова редакція), Кушницький ліцей є закладом загальної середньої освіти, основним видом діяльності якого є освітня діяльність у сфері загальної середньої освіти та забезпечення початкового, базового, повного та різнопрофільного рівня загальної середньої освіти. Заклад освіти є комунальним, що знаходиться у спільній власності територіальної громади (а.с.65-96).
05.11.2021 Керецьківською сільською радою було оголошено проведення аукціону на оренду індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади с. Керецьки, частини нежилого приміщення міжшкільного навчально-виробничого комбінату (гаражів) загальною площею 75, 9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41-45).
12.11.2021 між орендарем ОСОБА_1 та орендодавцем Керецьківською сільською радою було укладено договір оренди № 12, згідно якого Орендодавець та Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, а саме: вбудоване нежиле приміщення міжшкільного навчально-виробничого комбінату площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-38).
Термін договору оренди визначений на 5 років (п. 12 Змінюваних умов договору).
12.11.2021 на виконання договору оренди нерухомого майна № 12 Керецьківська сільська рада (Орендодавець) в особі сільського голови Мушка М.М. за актом приймання-передачі передав, а ОСОБА_1 (Орендар) прийняв в строкове платне користування оренди вищезазначене нерухоме майно (а.с.39).
Вказаний акт приймання-передачі скріплений підписами та печатками сторін, що в свою чергу підтверджує фактичну передачу приміщення у строкове платне користування для використання орендованого майна Орендарем за цільовим призначенням для розміщення гаражів, згідно договору № 12 від 12.11.2021 (п. 7 Умов).
Згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кушницький міжшкільний навчально-виробничий комбінат припинено шляхом реорганізації і створено Кушницький ліцей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с.103-105).
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 № 4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Отже, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України визначають, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Безпосередньо питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 надані правові висновки стосовно застосування правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є: обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу; недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом; розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Як слідує з листа №457 від 10.12.2024 відділ освіти, молоді та спорту, культури і туризму Керецьківської сільської сільської ради не будуть вживатись цивільно-правові заходи щодо визнання договору № 12 від 12.11.2021 недійсним (а.с.62), тому суд доходить висновку, що прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави, з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом.
Відповідно до положень ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено ст. 215 зазначеного Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України (тут і далі - в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також компетенція державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти визначено положеннями Закону України «Про освіту».
Освітній процес - це система науково-методичних і педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей; освітня діяльність - діяльність суб`єкта освітньої діяльності, спрямована на організацію, забезпечення та реалізацію освітнього процесу у формальній та/або неформальній освіті; освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання (п. п. 16, 17, 18 ст. 1 Закону України «Про освіту» (тут і далі - в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
Законодавець у ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» визначив, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.
За пп. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установі) освіти.
Пунктом 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, встановлено, що не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням такі об`єкти оренди як майно закладів освіти. Такі об`єкти оренди можуть використовуватися лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням, встановленим рішенням відповідного представницького органу місцевого самоврядування, крім випадків, що передбачають використання частини такого майна з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів. Зазначені об`єкти можуть також використовуватися для проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів.
Верховним Судом неодноразово викладався висновок щодо застосування вказаних вище норм права. Так, у постанові від 09.04.2024 у справі №927/400/23 Верховний Суд виснував, що чинний на час укладення оспорюваного договору Закон України «Про освіту» містив положення, якими було імперативно передбачено заборону використання майна державних та комунальних закладів освіти не за освітнім призначенням; надання в оренду майна закладів освіти, як виняток, передбачалося лише з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
У постановах від 08.11.2022 у справі №917/1090/21, від 20.01.2022 у справі №906/1551/20, від 17.01.2023 у справі №902/51/21 Верховний Суд виснував, що Закон України «Про освіту» не містить переліку послуг, які можуть надаватися в орендованих приміщеннях закладів освіти, проте враховуючи загальну спрямованість положень цього Закону, такі послуги повинні мати пов`язаність з навчально-виховним процесом чи його учасниками. Звідси, питання про те, чи пов`язані послуги, які надаються в орендованих приміщеннях з обслуговуванням учасників освітнього процесу суди мають вирішувати виходячи із конкретних обставин справи, однак з обов`язковим урахуванням того, що надання в оренду майна закладів освіти, в тому числі, і для обслуговування учасників освітнього процесу можливе виключно у випадку, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.
Також Верховний Суд у постанові від 09.04.2024 у справі №927/400/23 зазначив про те, що наведені законодавчі приписи передбачають, що договір оренди майна закладів освіти має обмеження щодо використання такого майна і такі обмеження (цільове призначення) повинні бути встановлені у самому договорі. Відсутність у договорі оренди конкретного цільового призначення та надання відповідачу права самостійно, на власний розсуд, використовувати орендоване приміщення, порушує приписи ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту».
Встановлено, що ОСОБА_1 передано в оренду нежитлового приміщення для розміщення гаражів, тобто для використання у власних потребах, не пов`язаного з освітньою діяльністю або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Надавши оцінку оспорюваному договору, суд вважає, що його умови надавали право орендарю користуватись майном з метою, що не пов`язана із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Отже, врахувавши вищевикладене, встановивши відсутність у діяльності відповідача ОСОБА_1 будь-яких ознак освітнього процесу або надання послуг пов`язаних із забезпеченням такого процесу або обслуговування учасників освітнього процесу та, що спірне приміщення використовувалося не за освітнім призначенням, суд вважає, що оспорюваний договір суперечить ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», та доходить висновку про наявність обставин для визнання недійсним оспорюваного договору з огляду на положення ст. ст. 203, 215 ЦК України.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду, зокрема у постановах від 27.11.2018 у справі №905/1227/17, від 15.06.2018 у справі №906/164/17, від 20.01.2022 у справі №906/1551/20, від 16.04.2024 у справі №922/3883/23.
На підставі вищевикладеного, оскільки судом було встановлено, що договір оренди об`єкту нерухомості №12, що укладений між Керецьківською сільською радою Хустського району та ОСОБА_1 є недійним, то суд вважає необхідним зобов`язати відповідача звільнити та передати за актом приймання-передачі Керецьківській сільській раді Хустського району Закарпатської області приміщення, загальною площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом договору оренди нерухомого майна № 12 від 12.11.2021.
За наведених обставин, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № 36 від 17.01.2025 року позивачемсплачено судовий збір у розмірі, який у зв`язку з повним задоволенням позову підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 215, 216 ЦК України, ЗУ «Про освіту», ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 178, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280-284, 353-355, 430 ЦПК України, суд,
Позов керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С. в інтересах держави задовольнити.
Визнати недійсним Договір оренди нерухомого майна № 12 від 12.11.2021, укладений між Керецьківською сільською радою Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 29.05.2001), щодо надання в строкове платне користування нерухомого майна, площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та передати за актом приймання-передачі Керецьківській сільській раді Хустського району Закарпатської області приміщення, загальною площею 75, 9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом договору оренди нерухомого майна № 12 від 12.11.2021.
Стягнути з Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області на користь Закарпатської обласної прокуратури судовий збір у сумі 3 028,00 гривні, сплачений судовий збір.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури судовий збір у сумі 3 028,00 гривні, сплачений судовий збір.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 06.05.2025 року.
Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик