Справа № 157/2106/24
Провадження № 2/162/99/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камінь-Каширський відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну розміру стягнення аліментів та звільнення від сплати боргу по аліментах

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23.01.2025 до Любешівського районного суду Волинської області 18.02.2025 надійшов вказаний позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18.11.2019 у справі №157/1579/19 із позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2019 та до досягнення дітьми повноліття.

На разі позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, оскільки змушений був піти з армії, де служив до того часу, та зараз постійно проходить лікування, пов`язане зі службою та перебуванням у зоні бойових дій. Внаслідок цього, не може влаштуватися на постійну роботу, офіційно не працевлаштований, доходів не має. Загальна сума стягуваних аліментів на двох дітей є непосильною для ОСОБА_1 , він не може сплачувати її вчасно. Крім цього, за період служби у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 355207,83 гривень, яку він не може погасити.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд скасувати наявну заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №62684679 у сумі 355207,83 гривень та змінити розмір аліментів на не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 19.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у вирішенні позову поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Камінь-Каширським районним судом Волинської області 21.05.2020 видано виконавчий лист у справі №157/1579/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2019 та до досягнення дітьми повноліття.

На виконання вказаного виконавчого листа 31.07.2020 Камінь-Каширським РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) відкрито виконавче провадження №62684679.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів №40402 від 09.12.2024 станом на 09.12.2024 у ОСОБА_1 була наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 355207, 83 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на погіршення стану його здоров`я внаслідок отриманої у січні 2023 року мінно-вибухової травми та погіршення, у тому числі, у зв`язку з цим його матеріального становища. Також вказує, що на разі жодних доходів не отримує.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копії: посвідчення серії НОМЕР_1 учасника бойових дій від 20.09.2023; свідоцтва про хворобу №675 від 27.06.2024; виписки №997 від 03.03.2023; виписного епікризу з історії хвороби №2068 від 08.04.2025.

Стосовно позовних вимог про зміну розміру аліментів суд зазначає наступне.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України).

За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Водночас, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Оскільки позивач у позові не вказав конкретного розміру аліментів, на який просить суду змінити стягувані з нього аліменти відповідно до виконавчого листа Камінь-Каширським районним судом Волинської області 21.05.2020 у справі №157/1579/19, про що під час підготовчого засідання суд звертав увагу позивача, проте ОСОБА_1 висловив позицію, що зазначене у прохальній частині позову не потребує редакції і просив розглядати саме за таким формулюванням, суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених вимог та змінити розмір аліментів.

З огляду на вказане, позовна вимога про зміну розміру аліментів задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, суд зазначає таке.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільненні від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках, передбачених ст.. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 343/860/17, від 01 серпня 2018 року у справі № 344/12158/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17.

Положеннями ч.2 ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

У цьому випадку суд зауважує, що до позовної заяви ОСОБА_1 не додав розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, із якого можливо було б встановити періоди, протягом яких позивач (боржник) неналежно виконував свої обов`язки зі сплати аліментних платежів.

Також на підставі поданих документів неможливо встановити, чи сплачував ОСОБА_1 аліменти впродовж часу, коли він отримував заробітну плату у та мав стабільний дохід відповідно до наданої довідки форми ОК-5 від 08.04.2025.

Суд зазначає, що сам факт проходження ОСОБА_1 лікування внаслідок отримання травми, пов`язаної з проходженням військової служби, не може бути безумовною підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Посилання позивача на факт отримання травми без доведення причинового зв`язку між травмою та погіршенням матеріального положення позивача у період, з якого утворилася заборгованість по аліментах, не є такими, що можуть бути враховані під час розгляду цієї справи.

Відтак, з огляду на положення ч.1 ст.13 ЦПК України та ст. 12, 81 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачем не вказано період, за який він просить скасувати наявну заборгованість, у суду відсутні підстави для задоволення цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.3, 12, 81, 141, 265, 282-284 ЦПК України, ст. 192, 197, 273-274 СК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камінь-Каширський відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну розміру стягнення аліментів та звільнення від сплати боргу по аліментах відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.05.2025.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Камінь-Каширський відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Шевченка, 63, м. Камінь-Каширський Волинська область; ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ