РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/19884/19

Провадження № 22-ц/4815/484/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Маринич В.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Філатовою Аллою Валеріївною на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року (ухвалене у складі судді Бердія М.А.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовувано тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 19.04.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою відповідача ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися отриманими ним кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору та допустив заборгованість перед банком, яка станом на 17.07.2019 року становить 365 453,97 грн, та складається з наступного: 177399,79 грн заборгованість за тілом кредиту; 89532,22 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 98422,48 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 99,48 грн заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на сумі від 100 грн.

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 квітня 2011 року в розмірі 266 932,01 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 177399,79 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 89532,22 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 квітня 2011 року в розмірі 266 932,01 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 4003,98 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання перед банком, тому до стягнення з нього на користь банку підлягає заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 квітня 2011 року в розмірі 266 932,01 грн.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Філатову А.В., оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не підписувалися Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", долучені до позовної заяви, згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів. Цей документ також не містить дати його підписання представником позивача.

Оскільки анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н було підписано ОСОБА_1 19.04.2011 року, то і Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку обслуговування кредитних карт "Універсальна" повинні бути долучені до позовної заяви, у редакції, станом на 19.04.2011 року. Однак, такі до позовної заяви долучені не були.

В Анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 19.04.2011 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження укладення кредитного договору між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про непогодження між сторонами ціни договору у формі відсотків за користування кредитними коштами, відповідальності за недотримання умов договору у формі неустойки (штрафу чи пені), строку позовної давності, черговості погашення заборгованості тощо.

Як вбачається із виписки від 25.09.2024 року № 9І2ЕМ4108Р8МВЕЕК, починаючи з 21.10.2016 року ОСОБА_1 було використано тіла кредиту на загальну суму 724 589,68 грн, та внесено коштів на загальну суму 880 977,28 грн. Тобто, станом на сьогодні на рахунку ОСОБА_1 повинен бути позитивний баланс коштів у розмірі 156387,6 грн.

З розрахунком списаних відсотків, штрафів та пені ОСОБА_1 не погоджується, адже їх розмір не було погоджено письмовим договором.

Також, банк неправомірно зараховував внесені ОСОБА_1 кошти до зарахування відсотків, штрафів, тощо, коли мав зараховувати такі кошти в погашення тіла кредиту.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

30 квітня 2025 року АТ КБ "Приватбанк" подано письмові пояснення, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відповідач частково погашав заборгованість, тобто погоджувався з умовами договору, в тому числі з нарахованими відсотками.

Жодних звернень відповідача з повідомленням про незгоду з розміром нарахованих процентів або іншими умовами кредитного договору або про невизнання факту існування між ним та банком договірних відносин банк не отримував.

Просить врахувати викладене в поясненнях при розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 19 квітня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 9, т. 1).

Особистим підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 9, зворот, т. 1).

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку, станом на 17.07.2019 року, становить 365453,97 грн та складається з: 177399,79 грн заборгованість за тілом кредиту; 89532,22 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 98422,48 грн нарахована пеня за простроченим зобов`язанням; 99,48 грн заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн (а.с. 7-8, т. 1).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).

Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У анкеті-заяві позичальника від 19.04.2011 року відсутні умови договору про розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування, про відповідальність сторін, зокрема пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, їх розміри і порядок нарахування.

Звернувшись до суду з позовом, банк просив стягнути заборгованість за тілом кредиту 177399,79 грн, а також заборгованість за простроченим тілом кредиту 89532,22 грн.

В свою чергу, заборгованість за простроченим тілом кредиту сформована з відсотків, що зараховані банком для погашення за рахунок кредиту, тобто не є тілом кредиту, що фактично отриманий відповідачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі за простроченим тілом кредиту, його розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором АТ КБ "Приватбанк" покликався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms (а.с. 10-44, том 1).

Витягом з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме ці Витяги з Тарифів та Витяги з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків та порядок їх нарахування і погашення.

Роздруківки надані позивачем не можуть бути належним доказом, оскільки такі докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Судова практика у вказаній категорії справ є усталеною.

Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування заборгованості по кредиту, зокрема відповідальність у вигляді відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (прострочені тіло кредиту), тому такі позовні вимоги, про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 89532,22 грн не підлягають до задоволення.

Окрім того, не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 177399,79 грн, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме виписки за кредитним договором ОСОБА_1 , що додана позивачем до позовної заяви, а також довідки про рух коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 , за період з 01.01.2011-25.09.2024 року (а.с. 175-180, том 1), що надана ним до суду першої інстанції, за період з 30.01.2015 року по 16.05.2023 року ОСОБА_1 було сплачено на користь банку 936659,38 грн грн, в той час як взято коштів на суму 797634,98 грн, що свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту.

Доводи позивача щодо черговості погашення грошового зобов`язання позичальника перед банком не заслуговують на увагу, оскільки АТ КБ "Приватбанк" не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування заборгованості по кредиту та порядок погашення такої заборгованості.

За відсутності договірного врегулювання порядку списання банком коштів, які вносилися позичальником на погашення заборгованості за кредитом, не можна вважати правомірним зарахування банком таких коштів на погашення заборгованості за відсотками, пеню та штрафами, оскільки сторони не обумовили у письмовому вигляді їх розмір та порядок нарахування і погашення.

За встановлених апеляційним судом обставин недоведеності позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" в частині наявності заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту, а також безпідставності нарахування заборгованості за простроченим тілом кредиту, за умови відсутності належного договірного узгодження сторонами у письмовому вигляді порядку нарахування такої заборгованості, позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, тому з АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до стягнення на його користь судовий збір, сплачений за розгляд справи апеляційним судом, у розмірі 6005,97 грн.

Ураховуючи те, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст.ст. 626, 628, 633, 634, 638, 1049, ч. 1 ст.1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Філатовою Аллою Валеріївною задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 6005 грн 97 коп судового збору, сплаченого ним за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.