Справа № 296/4900/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 травня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И Л А:

06 травня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статті 175, статті 176 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ухвали ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він одружився з відповідачем ОСОБА_2 07 липня 2023 року, вони спільно проживають, ведуть спільне господарство та спільно виховують трьох дітей. Їхня дитина ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще до укладення шлюбу, в Республіці Польща, про що 31 березня 2022 року в місті Тихи воєводством Сілезьким Республіки Польща складено відповідний актовий запис. У свідоцтві про народження відомості про батька дитини зазначені зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Позивач додає, що він та відповідач спільно виховують та матеріально утримують дочку ОСОБА_4 , разом піклуються про її здоров`я.

Виклад обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, свідчить про відсутність заперечень відповідача щодо батьківства позивача відносно її дочки ОСОБА_4 .

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Наведене дає підстави для висновку, чинне сімейне законодавство визначає два способи визначення походження дитини від батька: 1) позасудовий, який реалізується в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України, тобто за спільною заявою чоловіка та жінки, що не перебували у шлюбі; 2) судовий, який реалізується у порядку ст. 128 Сімейного кодексу України, за умови відсутності відповідної заяви батьків, подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України .

У зв`язку з цим слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист прав наперед або прав, що можуть бути порушені у майбутньому, не допускається.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 не зазначає причин неможливості подання спільної заяви чоловіка та жінки з метою визначення походження дитини від батька в позасудовому порядку відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Разом з тим, позов не містить відомостей про існування відповідних перешкод, зокрема в матеріалах позову відсутні відомості про звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спільною заявою до органу РАЦСу з метою встановлення батьківства позивача щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати документальне підтвердження неможливості визначення походження дитини від батька у позасудовому порядку відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.

Крім того, позовна заява не містить доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

ОСОБА_1 заявляє на вирішення суду дві вимоги немайнового характеру: 1) про визнання батьківства; 2) про внесення змін до актового запису про народження дитини.

Установлено, що до позовної заяви додано платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 1211, 20 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах:

за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 гривень.

Отже, враховуючи законодавчо визначені ставки судового збору, позивачу у цій справі належить доплати 1211, 20 гривень судового збору.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст.185 ЦПК України).

Перерахування судового збору необхідно здійснювати за платіжними реквізитами Корольовського районного суду міста Житомира, зазначеними на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК