Справа № 158/542/25
Провадження № 2/0158/331/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

09 травня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури Мацюка Сергія Ярославовича, в інтересах Ківерцівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Сільськогосподарське приватне підприємство «Заріччя Агро», про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівник Луцької окружної прокуратури Мацюк С.Я., в інтересах Ківерцівської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Сільськогосподарське приватне підприємство «Заріччя Агро», про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.05.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області) та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (далі Договір 1).

Також, 03.05.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (далі Договір 2).

Підставою для передачі земельних ділянок в оренду та відповідно передумовою виникнення договірних правовідносин стали земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок від 03.05.2018.

Відповідно до пунктів 2.7 вказаних договорів Сторони погодились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0705 становить 538732,47 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0708 становить 798049,44 грн і підлягає щорічній індексації.

Пунктами 4.1-4.4 договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у такі строки: за перший рік не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, а починаючи з наступного року відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктами 8.1.1 та 8.4.8 договорів визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар в свою чергу зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктами 12.1 договорів передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договорів сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та договорів оренди земельних ділянок.

Відомості про укладення договорів оренди земельних ділянок внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номери записів про інше речове право 26287315 (щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0705) та 26289595 (щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0708).

Таким чином, на підставі договорів оренди землі між ГУ Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини.

В подальшому, 19.08.2022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Ківерцівською міською радою зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0705 (номер відомостей про речове право 47716596) та :03:000:0708 (номер відомостей про речове право 47716193).

Підставою реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки слугував Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» 5245-VI від 06.09.2012.

Водночас, встановлено, що ОСОБА_1 всупереч умовам договорів оренди тривалий час не виконує свій обов`язок, визначений вказаними договорами, а саме не вносить орендну плату.

Так, на запит Луцької окружної прокуратури Головне управління ДПС у Волинській області листом від 30.01.2025 № 926/5/03-20-24-06 повідомило про те, що станом на 30.01.2025 за даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС «Податковий блок» за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг по орендній платі за землю за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0705 в загальній сумі 144052,00 грн, :03:000:0708 в сумі 284342,00 грн.

Заборгованість виникла за період 2022-2024 років та загалом по обох земельних ділянках становить 428394,00 грн.

Згідно наданої контролюючим органом інформації, у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати з фізичних осіб ОСОБА_1 до відділу супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості направлено службовий лист щодо звернення до суду відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України.

Згідно інформації Ківерцівської міської ради від 15.01.2025 № 81/06-03/2-25 податковий борг за користування земельними ділянками орендарем ОСОБА_1 , які розташовані на території Ківерцівської міської ради станом на 01.04.2023 становив 135731,33 грн, станом на 01.08.2024 276317,33 грн.

У зв`язку із вищевикладеним просить суд:

Розірвати договір оренди землі від 03.05.2018, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (правонаступник прав та обов`язків Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області) та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номер запису 26287315, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Ківерцівській міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га, що розташована за межами населених пунктів Ківерцівської міської ради.

Розірвати договір оренди землі від 03.05.2018, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (правонаступник прав та обов`язків Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області) та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номер запису 26289595, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Ківерцівській міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га, що розташована за межами населених пунктів Ківерцівської міської ради.

Стягнути з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору в сумі 9689,60 гривень.

Представник Ківерцівської міської ради у судове засідання не з`явився, подано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник Луцької окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, подано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги підтримують та просить їх задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву до суду подано не було. Заяв, клопотань та заперечень подано до суду не було.

Представник третьої особи Сільськогосподарського приватного підприємства «Заріччя Агро» у судове засідання не з`явився, подано до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.05.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області.

Також, 03.05.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області.

Підставою для передачі земельних ділянок в оренду та відповідно передумовою виникнення договірних правовідносин стали земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок від 03.05.2018.

Відповідно до пунктів 2.7 вказаних договорів Сторони погодились, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0705 становить 538732,47 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0708 становить 798049,44 грн і підлягає щорічній індексації.

Пунктами 4.1-4.4 договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у такі строки: за перший рік не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, а починаючи з наступного року відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктами 8.1.1 та 8.4.8 договорів визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар в свою чергу зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктами 12.1 договорів передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договорів сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та договорів оренди земельних ділянок.

Відомості про укладення договорів оренди земельних ділянок внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номери записів про інше речове право 26287315 (щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0705) та 26289595 (щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0708).

Таким чином, на підставі договорів оренди землі між ГУ Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини.

В подальшому, 19.08.2022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Ківерцівською міською радою зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0705 (номер відомостей про речове право 47716596) та :03:000:0708 (номер відомостей про речове право 47716193).

Підставою реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки слугував Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» 5245-VI від 06.09.2012.

ОСОБА_1 всупереч умовам договорів оренди тривалий час не виконує свій обов`язок, визначений вказаними договорами, а саме не вносить орендну плату.

На запит Луцької окружної прокуратури Головне управління ДПС у Волинській області листом від 30.01.2025 № 926/5/03-20-24-06 повідомило про те, що станом на 30.01.2025 за даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС «Податковий блок» за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг по орендній платі за землю за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0705 в загальній сумі 144052,00 грн, :03:000:0708 в сумі 284342,00 грн.

Заборгованість виникла за період 2022-2024 років та загалом по обох земельних ділянках становить 428394,00 грн.

Відповідно до наданої контролюючим органом інформації, у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати з фізичних осіб ОСОБА_1 до відділу супроводження судових спорів щодо банкрутства та стягнення заборгованості направлено службовий лист щодо звернення до суду відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України.

Відповідно до інформації Ківерцівської міської ради від 15.01.2025 № 81/06-03/2-25 податковий борг за користування земельними ділянками орендарем ОСОБА_1 , які розташовані на території Ківерцівської міської ради станом на 01.04.2023 становив 135731,33 грн, станом на 01.08.2024 276317,33 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується зі ст. 93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі).

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України) (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до положень ст. ст. 179, 180 ГК України укладений Договір є господарським, а майново-господарські зобов`язання, що виникли внаслідок його укладення, відповідно до ст. 175 ГК України регулюються положеннями ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми передбачені ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України та ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є, зокрема, землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 288.1 ст. 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку (пп. 1.3 п. 1 постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

Пунктами 287.1,287.2 287.5 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень пункту 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Згідно інформації ГУ ДПС у Волинській області листом від 30.01.2025 № 926/5/03-20-24-06 ОСОБА_1 не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не використовує орендовані земельні ділянки у підприємницькій діяльності.

Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу та пункту 4.4 договору оренди ОСОБА_1 зобов`язаний вносити щорічно орендну плату в розмірі визначеному договором оренди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Водночас, у постанові від 20.11.2024 у справі № 918/391/23 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в її постанові від 27.11.2018 року у справі № 912/1385/17, шляхом його конкретизації та зазначення, що:

- пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України як спеціальна норма права передбачає самостійну і достатню підставу для розірвання договору оренди землі у разі систематичної повної несплати орендної плати. У цьому випадку немає потреби оцінювати істотність порушення та застосовувати загальне правило, передбачене в частині другій статті 651 ЦК України, оскільки законодавство передбачає додаткову (до загальних) підставу розірвання договору оренди землі;

- якщо орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, то застосуванню підлягає загальне правило частини другої статті 651 ЦК України, а не припис пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, укладаючи такий договір, то такий договір має бути розірваний саме на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Також, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 викладено висновок про застосування норм права згідно якого »систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом».

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Аналогічна практика викладена Верховним Судом України у постанові (справа №479/1073/18) від 31.07.2020.

Зазначене дає підстави для висновку, що достатньою правовою підставою для розірвання як договору оренди є саме систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором.

Варто зауважити, що заборгованість з орендної плати відповідно до листа Головного управління ДПС у Волинській області від 30.01.2025 № 926/5/03-20-24-06 становить 428394,00 грн за період 2022-2024 років та є систематичною, у зв`язку із чим вживаються заходи з метою звернення до суду в порядку ст. 95 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскільки орендна плата повинна була сплачуватись щорічно, заборгованість є систематичною, оскільки не сплачується відповідачем три роки поспіль.

Окрім того, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 із Сільськогосподарським приватним підприємством «Заріччя Агро» 25.04.2023 укладено договори суборенди земельних ділянок. До того спірні земельні ділянки перебували в суборенді ОСОБА_2 .

Так, згідно п.11 договору суборенди землі від 25.04.2023, сторонами узгоджено, що суборендна плата вноситься 1 раз на рік до 12 серпня поточного року шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Орендаря в особі ОСОБА_1 .

За наведених обставин, допущена ОСОБА_3 систематична несплата орендної плати за користування спірними земельними ділянками, з урахуванням можливості такої сплати, отримуючи дохід від передачі земельних ділянок в суборенду, може свідчити додатковим підтвердженням недобросовісності землекористувача.

Враховуючи, що у даній справі наявне порушення ОСОБА_1 договірних зобов`язань шляхом систематичної (два і більше рази) повної несплати орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0705, :03:000:0708, таке порушення є достатньою підставою для розірвання договорів оренди землі від 03.05.2018 на підставі пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України.

Розірвання договорів та повернення у власність територіальної громади земельних ділянок у випадку встановлення протиправної поведінки самого орендаря здійснюється на підставі закону та укладеного з ним договору, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до суспільних інтересів у тому, щоб така передача в оренду землі сприяла досягненню максимального економічного ефекту від оренди об`єктів комунальної власності, оскільки ненадходження до бюджету плати за оренду землі створює перешкоди для утворення та використання фінансових ресурсів, потрібних для забезпечення функцій та повноважень органів місцевого самоврядування. Також задоволення позовних вимог не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право на мирне володіння майном, оскільки таке втручання є прогнозованим наслідком недобросовісних дій самого орендаря, який свідомо допустив систематичне неналежне виконання договірних зобов`язань у повному обсязі, як-от: двічі не сплачував орендну плату у повному розмірі.

Подібні висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 918/119/21.

Розділом 11 договорів оренди визначено підстави зміни умов договору та припинення його дії. Зокрема пунктом 11.3 сторонами погоджено, що дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

В свою чергу пунктом 6.1 договорів оренди передбачено, що після припинення договору оренди орендар протягом 5 робочих днів повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Вимога про повернення земельних ділянок є похідною від вимоги про розірвання договорів оренди. Тож, за наявності правових підстав для розірвання договорів оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельні ділянки, що були у його користуванні.

Таким чином, у зв`язку із розірванням договорів оренди землі ОСОБА_1 зобов`язаний повернути земельні ділянки, які є предметом таких договорів, їх орендодавцю Ківерцівській міській раді.

Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Статтею 1311 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 23 Закону України прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Поняття «інтереси держави» на даний час в законі не закріплене, проте таке визначення міститься в рішенні Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999, згідно якого поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор або його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Так, пунктом 3 вказаного Рішення суд в загальному, не пов`язуючи поняття з конкретними нормами, які підлягають тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих за захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Статтями 14 Конституції України та 373 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно статті 2 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідач порушує норми земельного законодавства, а також умови договору оренди землі, що призводить до відсутності надходжень до бюджету орендної плати за спірну земельну ділянку та неможливості реалізації соціально-економічних і культурних програм територіальних громад відповідного рівня.

Наявність існуючих договорів оренди між Ківерцівською міською радою та ОСОБА_1 перешкоджає вільному розпорядженню зазначеними земельними ділянками та укладенню договорів оренди з іншими платоспроможними землекористувачами.

Відтак, несплата орендної плати створює перешкоди з використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень органу місцевого самоврядування, реалізації програм соціально-економічного розвитку, чим суттєво зачіпаються інтереси держави.

Отже, правовідносини із використання земель становлять суспільний інтерес, а несплата коштів за використання земельної ділянки такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Отже, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Згідно ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

До повноважень сільських рад у галузі земельних відносин, відповідно до ст. ст. 83, 122 Земельного кодексу України Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

Органи місцевого самоврядування на їхній території передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже належним власником (розпорядником) спірних земельних ділянок є Ківерцівська міська рада.

Згідно з правовою позицією Верховного Cуду, висловленою в ухвалі від 10.07.2018 у справі №812/1689/16, постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Як вказано у постанові Великої Палати ВС від 15.10.2019 у справі №903/129/18, сам факт не звернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Крім цього, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом звернення до суду.

Статтею 17 Цивільного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Відповідно до ст.ст. 319, 386 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи викладене, Ківерцівська міська рада має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель комунальної власності на території ради.

Натомість, органом місцевого самоврядування відповідних заходів до припинення порушення законодавства не вжито, а у відповідь на запит Луцької окружної прокуратури проінформовано про те, що зв`язку з відсутністю коштів на судові витрати міська рада не заперечує щодо представництва її інтересів у суді з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок (лист від 15.01.2025 № 81/06-03/2-25).

Викладене вказує на усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, свідчить про нездійснення ним захисту інтересів територіальної громади та є підставою для пред`явлення цього позову прокурором.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

За змістом ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову позивача судовий збір стягується з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 03.05.2018, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (правонаступник прав та обов`язків Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області) та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номер запису 26287315, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Ківерцівській міській раді () земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0705, площею 20,4237 га, що розташована за межами населених пунктів Ківерцівської міської ради.

Розірвати договір оренди землі від 03.05.2018, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (правонаступник прав та обов`язків Ківерцівська міська рада Луцького району Волинської області) та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018, номер запису 26289595, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Ківерцівській міській раді () земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0708, площею 28,8433 га, що розташована за межами населених пунктів Ківерцівської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору в сумі 9689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. (адреса: вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, 43025, р/р UA0004945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915).

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Ківерцівська міська рада, адреса вул. Шевченка, 14, м. Ківерці, Луцький район, Волинська область, .

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Мацюк Сергій Ярославович, адреса вул. Винниченка, 13, м. Луцьк, Волинська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , остання адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Сільськогосподарське приватне підприємство «Заріччя Агро», адреса вул. Зарічна, 5, с. Носачевичі, Луцький район, Волинська область, .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич