Справа № 152/341/25
У Х В А Л А

щодо прийняття зустрічної позовної заяви

05 травня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Роздорожної А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

27 березня 2025 року від представника відповідачки адвоката Країла С.В. до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій він просив зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії прийняти до спільного розгляду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором та об`єднати в одне провадження, в свою чергу у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. Також представник відповідачки просив пункт 1.6. Договору про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою, визнати недійсним та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою. Окрім цього, представник відповідачки просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

10 квітня 2025 року від представника позивача Сміча М.О. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні зустрічного позову оскільки вважає його недоцільним та необґрунтованим. Відповідачка при оформленні кредитного договору вказала свої персональні данні, зокрема ідентифікаційний номер платників податків, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання). Окрім цього, з боку відповідача відбулося підписання договору про споживчий кредит №4403897 від 23 березня 2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Отже, кредитний договір який був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, свідчить про укладення між сторонами даного правочину та у відповідності до п. 5.1 договору про споживчий кредит №4403897 від 23 березня 2021 року включає в себе і підтвердження ознайомлення з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі правилами, паспортом споживчого кредити та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщенні у публічному доступі на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.92-101).

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, 15 квітня 2025 року від нього надійшла заява, у якій він просив судові засідання по справі проводити без участі представника ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.104).

Відповідачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, однак 5 травня 2025 року представник відповідачки подав до суду заяву, у якій просив підготовче судове засідання провести у відсутність відповідачки та її представника. Зустрічний позов підтримує повністю та просить його об`єднати в одне провадження із зустрічним позовом (а.с.106).

Заслухавши думки представників сторін, суд дійшов наступного висновку.

Суд враховує, що за змістом пункту третього частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

28 грудня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 143/346/22, провадження № 61-10815св22 досліджував питання щодо доцільності, взаємопов`язаності та підстав спільного розгляду первісного та зустрічного позову.

Зустрічний позов це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог. Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила про таке: ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».

У постанові від 27 січня 2021 року у справі № 908/1688/20 Верховний Суд зазначив, що: зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Аналіз наведених правових висновків Верховного Суду свідчить, що право відповідача на подання зустрічного позову не є абсолютним правом сторони у справі, взаємопов`язаність позовних вимог первісного та зустрічного позову не може бути достатньою підставою для спільного їх розгляду, оскільки суд має встановити доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів в одному провадженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зустрічний позов недоцільно розглядати разом із первісним, оскільки це значно затягне розгляд справи та істотно розширить предмет доказування при розгляді даної цивільної справи. Разом з цим відповідачка не позбавлена права подати окрему позовну заяву з вищевикладеними вимогами в загальному порядку.

Разом з тим, суд вважає що підготовче судове засідання по справі необхідно відкласти на іншу дату.

Керуючись статтями 175, 193, 194, 258-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Зустрічний позов адвоката Країла Степана Васильовича, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути представнику відповідачки Країлу Степану Васильовичу.

Підготовче судове засідання по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відкласти на 3 червня 2025 року на 11-00 год.

В підготовче судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА