Справа № 214/9456/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 травня 2025 року м Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу № 214/9456/24 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голівера Павла Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.11.2024 року звернулась до суду із позовною заявою в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи з часу звернення до суду до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з ОСОБА_2 (далі за текстом відповідач) перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між сторонами не розірвано. На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею, вона самостійно її утримує та піклується про неї. Догляд за маленькою дитиною потребує додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов її існування та для збереження її здоров`я. Відповідач ОСОБА_2 , як військовослужбовець Збройних сил України майже безперервно перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим матеріальну допомогу на утримання дружини надає позивачці вкрай не регулярно. У відповідача ОСОБА_2 є інші діти, на утримання яких з нього, на користь третьої особи - ОСОБА_4 , стягуються аліменти. Аліменти на утримання батьків з відповідача не стягуються. Отже позивачка вважає, що має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення нею трьох років. З огляду на зазначені обставини вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 23-24).

Позивач та представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористались, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, без використання засобів аудіо фіксації судового засідання, позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити їх, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавала.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, 15 грудня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований Нововоронцовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському району Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис №33, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.12.2023 року (а.с.6).

В період перебування сторін в шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 квітня 2024 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №176 (а.с.7).

Шлюб між сторонами не розірвано, однак фактично стосунки припинено. Після припинення між сторонами шлюбних стосунків, син залишився проживати з нею. Згідно довідки від 15.04.2024 року №1242- про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживає з законним представником ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , дані обставини встановлені зі змісту позовної заяви.

Матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_1 як дружини, з якою проживає малолітня дитина сторін ОСОБА_3 , як її чоловік та батько дитини не надає, що визначає наявність між сторонами спору про право.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст.94 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , має право на його утримання відповідачем ОСОБА_5 до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін в шлюбі та батьківствоОСОБА_2 .

Крім того, за своїм майновим станом ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги з боку ОСОБА_2 , оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а обсяг її доходу складає виключно державна допомога на дитину у розмірі по 860 грн. на місяць.

Враховуючи встановлені судом обставини, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання його дружини як матері дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі із стягуванням з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 04 листопада 2024 року та до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

Приймаючи рішення, суд зауважує, що право на утримання дружини не припиняється також і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.85 СК України право дружини на утримання може бути припинене раніше у випадку передання дитини на виховання іншій особі, виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини та в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голівера Павла Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина, до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає їх малолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 04 листопада 2024 року та до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Суддя Н.В. Чернова