Справа № 931/250/25
Провадження № 2/931/166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 травня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

27 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2855 від 17.12.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (скорочено ТОВ «ВЕЗ») надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу. Договір про постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, що розміщений на офіційному сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Вказує, що між ТОВ «Волиньелектрозбут» та побутовим споживачем ОСОБА_2 укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання споживачем 11.11.2020 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Для проведення розрахунків ТОВ «Волиньелектрозбут» на ім`я споживача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до умов цього договору ТОВ «ВЕЗ» постачало природний газ на об`єкт споживача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, зазначає, що відповідно до відповіді ДРАЦС від 11.12.2024 р. № 2970/09.2-04-05, ОСОБА_2 , з якою був укладений вказаний договір постачання природного газу, померла. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником житлового приміщення за вказаною адресою є відповідач ОСОБА_1 . Оскільки новий власник не повідомив TOB «ВЕЗ» та не звернувся до позивача за переоформленням особового рахунку на своє ім`я, позивач продовжував направляти рахунки за природній газ, сформовані на ім`я попереднього споживача. Зазначає, що постачальник виконував зобов`язання в повному обсязі, забезпечивши безперебійне постачання природного газу для потреб об`єкта споживача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проте в порушення умов договору у визначений термін ОСОБА_1 , який є власником будинку, оплату вартості спожитого природного газу не проводив, внаслідок чого виникла грошова заборгованість в розмірі 28171,65 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Волиньелектрозбут» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 28171,65 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що стверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 31). 06 травня 2025 року від неї надійшла заява про розгляд справи без участі позивача (представника позивача), позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо прийняття заочного рішення по справі (а.с. 34).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки особисто (а.с. 33). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.11.2024 року вбачається, що одним із видів економічної діяльності ТОВ «Волиньелектрозбут», , є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с. 21-22).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2855 від 17.12.2019 року ТОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Між ТОВ «Волиньелектрозбут» та побутовим споживачем ОСОБА_2 укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання споживачем 11.11.2020 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с. 5-10).

З відповіді відділу ДРАЦС у Волинській області від 11.12.2024 р. № 2970/09.2-04-05 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

З інформації про спожиту та оплачену послугу газопостачання за період з 01.09.2021 року по 01.03.2025 року, споживач ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , вбачається, що заборгованість споживача станом на 01.03.2025 року становить 28 171, 65 грн (а.с. 12).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 272005751 від 26.08.2021 року вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (а.с. 17), підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу від 26.08.2021 року, укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , серія та номер: 2282, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Ушаковою Ю.А. (18-19).

Таким чином, відповідач став новим власником житлового будинку з 26.08.2021 року.

За змістом ст.ст. 319,322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням.

Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг.

Порядок постачання природного газу споживачам визначений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 «Про затвердження правил постачання природного газу» та іншими нормативно-правовими актами.

Також, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі із побутовими споживачами, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015.

Частини 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачають, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Українивід 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13; висновки Верховного Суду/Касаційного цивільного суду у постанові від 10 грудня 2018 року у справі за № 638/11034/15)

За змістом ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості. Параметри якості природного газу та величини його тиску повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Величина тиску газу не може бути меншою за мінімально допустиме значення, визначене нормативними та технічними документами на газові прилади і пристрої.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Споживач отримував послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості спожитого природного газу, за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року (включно), виникла заборгованість в розмірі 28 171, 65 грн.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути встановлену суму заборгованості.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

На підставі ст. ст. 526, 610, 633, 634, 641 , 642 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (р/р № НОМЕР_3 Філії Волинського обласного управління AT "Державний ощадний банк України", ) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 28171 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят одна) гривня 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (р/р № НОМЕР_4 Філії Волинського обласного управління "Державний ощадний банк України", ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.05.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут", адреса: 43026, м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, 11а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна