Єдиний унікальний номер №333/944/24
Номер провадження №2/333/710/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 134152,59 грн. та судові витрати.

08.08.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Зінченка М.В. про перегляд заочного рішення суду від 08.07.2024.

01.10.2024 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення від 08.07.2024 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 на підставі укладеного з АТ «ПУМБ» кредитного договору № 101 від 12.09.2019 року видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000,00 грн., який пізніше було збільшено до 85997,00 грн. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов`язання повернути кредит не виконав, у зв`язку з чим, станом на 29.10.2023 року має заборгованість у розмірі 134152 грн. 59 коп., з яких: 85996,67 грн. заборгованість за кредитом, 48155,92 грн. заборгованість за процентами.

У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 134152 грн. 59 коп. та 2422 грн. 40 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та його представник будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача виклав позицію щодо позовних вимог, в якій вказав, що не погоджується з ними з наступних підстав.

В якості доказу заборгованості відповідача позивач надав до суду заяву № 101 від 11.11.2020 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з якою відповідач подавав заяву на отримання суми в розмірі 30 000,00 грн. та копію паспорту споживчого кредиту на вказаний розмір кредиту.

В той же час, АТ «ПУМБ» не надано суду докази оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Тарифів банку, щоб в сукупності із заявою про приєднання свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. При цьому без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови і правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім цього заперечив щодо наданого банком розрахунку заборгованості виходячи з того, що позиція банку щодо зарахування сплачених коштів у порядку черговості, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту, не може бути врахована, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами узгодження між сторонами сплати, розміру та порядку нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів.

Згідно розділу 1, частини 7, п.7.1 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданого позивачем до своєї позовної заяви вказано: «Банк звільняються від майнової відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо воно викликано факторами непереборні прості (форс-мажорними обставинами), тобто надзвичайними і невідворотними обставинами, в тому числі стихійними явищами, війною, воєнними діями, воєнними або збройними конфліктами та їх наслідками, воєнними маневрами, актами органів державної влади, впровадженням карантину, санітарно-гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил, правил і норм, встановлених з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним хворобам.».

У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршення справ економічного становища України, Верховною Радою України було ухвалено Закон №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законе, актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Новий закон змінює правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування.

Зокрема, законом передбачено, що на час дії воєнного стану та в тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування споживач не буде нести відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом; споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу і пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, прострочення виконання споживачем зобов`язань за таким договором; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, які нараховані після 24 лютого 2022 сплата яких передбачена договором про споживчий кредит підлягають списанню.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за Кредитним договором №101 від 11.11.2020 р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 29.10.2023 р. (включно), який складається з двох частин, а саме з розрахунку суми простроченої заборгованості Відповідача за відсотками за користування кредитом (зазначені операції за період нарахування з 30.12.2020 р. по 30.09.2023 р.), а також з розрахунку суми заборгованості Відповідача з погашення суми кредиту на 29.10.2023 р. (включно) (зазначені операції з нарахування період 13.11.2020 р. по 30.09.2023 р.).

Крім того, Позивачем додатково з метою підтвердження відомостей, зазначених у вказаному вище розрахунку, долучено до позову Виписку по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. в частині розрахунку суми заборгованості Відповідача з погашення суми кредиту на 29.10.2023 р (включно).

Проте, зазначена виписка містить розбіжності в частині відображених операцій по рахунку. Відтак, у виписці по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. останняоперація відбулась 30.09.2023 р. на суму 2579,89 грн. Рекласіфікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену.

В той же час, з аналізу розрахунку заборгованості за Кредитним договором №101 від 11.11.2020 р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 29.10.2023 р. (включно) в частині розрахунку суми заборгованості Відповідача з погашення суми кредиту на 29.10.2023 р (включно), остання операція відбулась 30.10.2023 р. на суму 2 579,89 грн. Рекласіфікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену.

Відтак, виходячи з розрахунку суми заборгованості Відповідача з погашення суми кредиту на 29.10.2023 р (включно), виписка по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. не відображає наступні операції «Рекласіфікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену» за період з 30.11.2022 р. по 30.09.2023 р. на суму 2579,89 грн. кожна. Також, Позивачем додатково з метою підтвердження відомостей, зазначених у вказаному вище розрахунку заборгованості за Кредитним договором №101 від 11.11.2020 р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 29.10.2023 р. (включно), долучено до позову Виписку по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. в частині розрахунку суми простроченої заборгованості Відповідача за відсотками за користування кредитом. Проте, зазначена виписка містить розбіжності в частині відображених операцій по рахунку. Відтак, у виписці по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. остання операція відбулась 30.10.2022 р. на суму 3384,26 грн. Нарахування відсотків за користування лімітом ККП за договором №101 від 11.11.2020 р.

В той же час, з аналізу розрахунку заборгованості за Кредитним договором №101 від 11.11.2020 р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 29.10.2023 р. (включно) в частині розрахунку суми простроченої заборгованості Відповідача за відсотками за користування кредитом, остання операція відбулась 30.09.2023 р. на суму 3497,07 грн. Нарахування відсотків за користування лімітом ККП за договором №101 від 11.11.2020 р.

Відтак, виходячи з розрахунку суми заборгованості Відповідача за відсотками за користування кредитом, виписка по особовому рахунку з 11.11.2020 р. по 29.10.2023 р. не відображає наступні операції з «Нарахування відсотків за користування лімітом ККП за договором №101 від 11.11.2020 р.». Крім того з аналізу виписок банку вбачається, що відповідачем витрачено коштів на 85996,67 грн., а поповнено на загальну суму 91301,12 грн. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву № 101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підтвердив, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування.

Згідно з заявою вбачається, що відповідачу було відкрито на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надано кредитну карку, встановлено кредитний ліміт у сумі 30 000,00 грн., який у подальшому було збільшено до 85997,00 грн.

11.11.2020 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені такі умови кредитування:

Розділ 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача»: сума/ліміт кредиту 30000,00 грн. Строк кредитування 12 місяців, зі спливом якого у разі відсутності заперечень сторін продовжується кожного разу на такий самий строк.

Розділ 4 «Інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної сукупної вартості кредиту для споживача»: пільгова процентна ставка 0% річних, стандартна процентна ставка, відсотків річних 47,88 %.

Таким чином, кредитним договором передбачено застосування двох процентних ставок пільгова процентна ставка 0% річних, і ставка що застосовується при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду 47,88% річних. При цьому, тривалість пільгового періоду в заяві від 11.11.2020 року № 101 та в паспорті споживчого кредиту не визначена.

Також, позивач, на підтвердження позовних вимог, до позову додав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, яка діє з 12.08.2020 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, а відповідно і різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву від 11.11.2020 року. Відсутність підпису ОСОБА_1 на умовах та правилах публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 11.11.2020 року шляхом підписання анкети-заяви.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, заява про приєднання відповідача до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст. 625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо.

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цій Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними був ознайомлений позичальник.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «ПУМБ», відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з Паспортом споживчого кредиту підписаного відповідачем також відсутні конкретні умови кредитування, оскільки кредитним договором передбачено застосування двох процентних ставок пільгова процентна ставка 0 % річних, і ставка що застосовується при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду 47,88% річних. При цьому тривалість пільгового періоду в заяві від 11.11.2020 року № 101 та в паспорті споживчого кредиту не визначена.

Таким чином, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Зважаючи на наведене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ПУМБ» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про належне повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц.

Крім того, у постанові Верховного Суду по справі справа № 306/486/17 (провадження № 61-34520св18) від 10.10.2019 року Верховний Суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем зазначив, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечує факт отримання та користування ОСОБА_1 кредитними коштами, отриманими у АТ «ПУМБ».

Так, згідно з наданим АТ ПУМБ розрахунком заборгованості ОСОБА_2 станом на 29.10.2024 року має заборгованість за кредитним договором № 101 від 11.11.2020 року в загальному розмірі 134152 грн. 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом становить 85996 грн. 67 коп., заборгованість за процентами становить 48155 грн. 92 коп.

Також позивачем долучено до позову Виписку по особовому рахунку з 11.11.2020 року по 29.10.2023 року в частині розрахунку суми заборгованості відповідача з погашення суми кредиту на 29.10.2023 року.

Разом з цим, суд погоджується із запереченнями представника відповідача щодо наявності розбіжностей у наданому розрахунку заборгованості та даних з виписки по особовому рахунку. Останній платіж було здійснено 30.10.2022 року на суму 2579,89 грн.- декласифікація стандартної заборгованості за основним боргом в прострочену згідно договору №, користування карткою відбулось востаннє 17.09.2022 року (здійснено переказ на суму 2 грн. ACCOUNT UA3635622). Виписка за період з 11.11.2020 року по 29.10.2023 року, хоча фактично дані з 13.11.2020 року по 30.10.2022 року. У виписці наявна інформація 18.01.2021 про погашення заборгованості за процентами у сумі 911,05 грн., а в розрахунку така інформація відсутня. Крім того у виписці зазначено про поповнення кредитного рахунку 19.03.2021 на суму 30672,07 грн., після чого здійснено погашення заборгованості за відсотками по договору на суму 541,89 грн, хоча в розрахунку заборгованості зазначена сума 1041,89 грн. Крім того, виписка містить 21.01.2022 погашення заборгованості по відсоткам у сумі 2484,87 грн., а в розрахунку заборгованості по відсоткам вказано 2504,87 грн.

Також, у позовній заяві банк вказує, що розмір заборгованості за відсотками складає 48155 грн. 92 коп., однак позивачем не представлено доказів, які б свідчили про розрахунок цих відсотків (період нарахування не співпадає між розрахунком та випискою, також з розрахунку та виписки неможливо встановити на яку суму вони нараховані, у якому процентному співвідношенні).

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту ОСОБА_1 11.11.2020 встановлено кредитний ліміт у сумі 30 000 грн. 18.03.2021 кредитний ліміт збільшено до 33 000 грн. 16.06.2021 кредитний ліміт збільшено на 41 000 грн. 22.07.2021 кредитний ліміт збільшено до 49 000 грн. 21.10.2021 кредитний ліміт збільшено до 57 000 грн. 24.11.2021 кредитний ліміт збільшено до 65 000 грн. 13.12.2021 кредитний ліміт збільшено до 73000 грн. 12.01.2022 кредитний ліміт збільшено до 81 000 грн. 15.02.2022 кредитний ліміт збільшено до 89000 грн. 27.02.2022 кредитний ліміт зменшено до 80997 грн. 03.03.2022 кредитний ліміт збільшено до 85997 грн. Вказані збільшення чи зменшення кредитного ліміту не відображені ні в розрахунках заборгованості, ні у виписці з особового рахунку, що унеможливлює здійснити реальну оцінку нарахування пільгової процентної ставки в прострочену.

При цьому суд прийшов до висновку, що сума кредитного ліміту ОСОБА_1 була збільшена, а відповідач користувався кредитними коштами в межах збільшеного кредитному ліміту, не заперечував проти його збільшення та не звертався до Банку із заявою про його незаконне збільшення.

Своїми діями, які полягають у використанні коштів, відповідач фактично погодився на збільшення суми кредиту, а отже, така поведінка свідчить про його згоду та намір на отримання кредитних коштів у встановленому (запропонованому) Банком розмірі.

Судом встановлено, що згідно з виписками банку по особовому рахунку відповідачем витрачено кредитні кошти на загальну суму 85996 грн. 67 коп. При цьому за час користування кредитною карткою відповідач поповнив картковий рахунок (здійснив погашення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 62323 грн. 36 коп.), з яких 31172 грн. 07 коп. внесено на погашення відсотків.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведене та обов`язок ОСОБА_1 повернути АТ «ПУМБ» суму фактично отриманих кредитних коштів, вирішуючи питання про розмір заборгованості за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача, суд встановив, що сума отриманих відповідачем грошових коштів від банку становить 23673 грн. 31 коп.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за тілом кредиту суду надано не було.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23673 грн. 31 коп.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. за подання позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією № 139 від 18.01.2024 року.

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних (17,64%) з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 427 грн. 31 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №101 від 11.11.2020 у розмірі 23673 грн. 31 коп., а також судовий збір у розмірі 427 грн. 31 коп., а всього 24100 грн. 62 коп.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Ю.Р. Піх