ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1194/25 Номер провадження 22-ц/814/1913/25Головуючий у 1-й інстанції Ковальчук Т. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою про перегляд судового рішення у справі №524/2365/21 за нововиявленими та виключними обставинами в якій просила, зокрема: визнати рішення у справі №524/2365/21 (провадження №2/524/3326/21) таким, що не відповідає матеріальним та процесуальним нормам Закону та Конституції України, не має здатності викликати юридичні наслідки, крім наслідків, пов`язаних з нікчемністю; визнати постанову про виконавче провадження Кременчуцької ДВС №96014 від 07 червня 2023 року такою, що не відповідає Закону та Конституції України, є нелегітимною, відізвати виконавчий лист та закрити виконавче провадження.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку зі тим, що заява не відповідає вимогам ст. 426 ЦПК України, зокрема заявником не вказано нововиявлені або виключні обставини, які є підставою для перегляду судового рішення. Окрім того не надано доказів нововиявлених або виключних обставин.

Також роз`яснено, що вимоги щодо визнання постанови про виконавче провадження Кременчуцької ДВС №96014 від 07 червня 2023 року такою, що не відповідає Закону та Конституції України, є нелегітимною, відізвання виконавчого листа та закриття виконавче провадження, розглядаються шляхом подачі скарги у порядку, встановленому Розділом VII (Судовий контроль за виконанням судових рішень) ЦПК України.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із невиконанням вимог зазначених в ухвалі Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 лютого 2025 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу районного суду скасувати, та постановити нову ухвалу у відповідності до ст. 260 ЦПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду не відповідає вимогам належності, допустимості та достовірності відображених у ній відомостях. Зазначає, що в ухвалі суду не вказано місце постановлення ухвали, що є порушенням ст. 260 ЦПК України

Окрім того зазначає, що районний суд безпідставно її звинуватив у неповазі до діючого законодавства, до суду та до держави України, оскільки на її думку, закони України є авторськими творами, не мають конституційного підґрунтя, а тому вважає їх необов`язковими для виконання народом. Також вважає себе громадянкою СРСР з народження, а держави Україна, на її думку, не існує.

Розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими (виключними) обставинами без руху, суд першої інстанції виходив із того, що зазначена заява ОСОБА_1 не містить посилання на конкретну підставу, передбачену ч. 3 ст. 423 ЦПК України, яка є обставиною для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими (виключними) обставинами.

Даною ухвалою також встановлено строк для усунення недоліків поданої заяви 10 днів з дня отримання ухвали та роз`яснено, що в разі не усунення її недоліків, вона буде визнана неподаною та повернута заявнику.

10.02.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява-заперечення, в якій вона просила визнати ухвалу такою, що не відповідає вимогам належності, допустимості й достовірності відображених у ній відомостях. Вказувала, що дана ухвала не має юридичної сили, а відтак не може викликати правових наслідків. При цьому у вказаній заяві не усунуто недоліки, які зазначені в ухвалі Автозаводського районного суд ід 05.02.2025 року про залишення заяви ОСОБА_1 без руху.

Постановляючи ухвалу про визнання заяви неподаною та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не виконала вимог ухали та не усунула недоліки заяви.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, заявником не подані рішення Конституційного Суду України про неконституційність закону, який застосовано судом при прийнятті рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі № 524/2365/21 від 18 серпня 2021 року; не надано доказів встановлення міжнародною судовою установою порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом; не надано вирок суду, який набрав законної сили, про встановлення вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалене судове рішення.

Враховуючи викладене заявником не надведено та не надано доказів, що підтверджують існування нововиявлених або виключних обставин.

З викладеного слідує про неможливість встановити підставу звернення заявника із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Ті обставини, які ОСОБА_1 вважає виключними (нововиявленими) у своїх заяві, не є такими у розумінні ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, із наведеного вбачається, що заявником недоліки, вказані в ухвалі про залишення заяви без руху, не виконані, не зазначені обставини, передбачену ст. 423 ЦПК України для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про те, що висновок суду про повернення заяви з підстав не усунення заявником недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення заяви без руху, відповідає нормам ЦПК України.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Доводи скаржника, що суд необґрунтовано повернув заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими (виключними) обставинами, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки встановлення судом першої інстанції невиконання заявником вимог ч. 1,2 ст. 426 ЦПК України є достатньою підставою для залишення такої заяви без руху, та, у разі не усунення зазначених недоліків, для її повернення.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не беруться до уваги, оскільки носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 травня 2025 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко ____________________ О.І. Обідіна