07.05.2025
2/642/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Бородіної О.В., за участю секретаря Брус М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя до судового розгляду по суті.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 26.02.2925 № 4273-ІХ та у зв`язку із зміною найменування Ленінського районного суду м. Харкова на Холодногірський районний суд м. Харкова, за наказом №01-06/60 від 25.04.2024 року змінено найменування суду - Ленінський районний суд м. Харкова на Холодногірський районний суд м. Харкова з 25.04.2025 року.

01 травня 2025 року до канцелярії Холодногірського районного суду м. Харкова від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Багмет Каріни Едуардівни надійшло клопотання про витребування письмових доказів, а саме про витребування в Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради всіх матеріалів перевірки за зверенням ОСОБА_2 щодо порушення ОСОБА_1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», в тому числі письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання адвокат Багмет К.Е. зазначає, що відповідачем була надана суду копія довідки ВПО ОСОБА_1 від 13.03.2024 року за №6326-, де її фактичне місце проживання значиться за адресою: АДРЕСА_1 , що мало б підтвердити, що на момент купівлі-продажу спірного транспортного засобу, а саме 13.04.2024 року, сторони вже проживали окремо та фактичні шлюбні відносини були припинені.

Вказує, що відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про перевірку факту порушення ОСОБА_1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідним УСЗН була проведена перевірка , в ході якої відібрали письмові та усні показання у позивачки та ОСОБА_3 , як співвласниці квартири за відповідною адресою. Представник відповідача адвокат Багмет К.Е. вважає, що витребувані письмові докази можуть підтвердити або спростувати факт суперечливої поведінки та надання неправдивих відомостей позивачем та свідком під час судового засідання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати клопотання.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами 1,2 статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ч.1,2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд критично оцінює клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки представником відповідача не доведено належність витребуваних доказів щодо предмета доказування.

Також, в клопотанні представник відповідача допускає припущення про наявність у витребуваних доказах інформації, що може підтвердити або спростувати досліджені судом докази.

Оскільки, заявником не наведено достатніх підстав щодо необхідності витребування доказів, а також належність витребуваних доказів щодо предмета доказування, не наведені доводи яке вони матимуть значення для правильного вирішення справи, а також клопотання подане з пропуском встановленого строку, суд приходить до висновку, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 83, 84, 260-261, 263, 268, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Багмет Каріни Едуардівни про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Бородіна