Справа № 128/4892/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2025 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Сича С.М.,

за участю секретаря Левченко М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», від імені та в інтересах якого діє Сімчук Яна Віталіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У грудні 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту від 22.09.2023 року № 475145-КС-001 в розмірі 72033 грн. 08 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту -18000 грн. 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах 52127 грн. 63 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1905 грн. 45 коп.

Позов мотивований тим, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22.09.2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 475145-КС-001 про надання кредиту.

22.09.2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 475145-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3203 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 22.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 475145-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15013889 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 18000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 475145-КС-001 належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором у боржника станом на 26.11.2024 року утворилась заборгованість за договором № 475145-КС-001 про надання кредиту в розмірі 72033 грн. 08 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 18000 грн. 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах 52127 грн. 63 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1905 грн. 45 коп.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 626, 1049, 1050 ЦК України позивач просив суд стягнути із відповідача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 24.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано від АТ «ПУМБ» інформацію, що містить банківську таємницю (а.с. 52,53).

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.11.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» має ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, вид установчого документа - Статут, вид економічної діяльності - 64,92 - інші види кредитування (основний) та 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с. 33).

Згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1593 від 11.05.2017 року видано ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 34).

22.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 укладено договір № 475145-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - Договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-3203 (а.с.15-23).

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Строк, на який надається кредит: 24 тижні.

Процентна ставка: в день 1,15013889 фіксована.

Комісія за надання кредиту ( далі Комісія) 2700 грн. 00 коп.

Загальний розмір наданого кредиту: 18000 грн. 00 коп.

Термін дії Договору: до 08.03.2024 року.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 46800 грн. 00 коп.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Згідно з п. 3.2 Договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Пункт 3.2.3 Договору містить графік платежів. Так, даний графік платежів містить: дати платежів, суми залишків по основній сумі кредиту, суми процентів за користування кредитом, частковий платіж основної суми, комісію за надання кредиту та розмір загального платежу.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 22.09.2023 року тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту грн. - 18000 грн. 00 коп.; строк кредитування - 24 тижні; мета отримання кредиту - на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів; процентна ставка, відсотків річних 419,80069485, тип процентної ставки фіксована; порядок зміни процентної ставки - не застосовується; комісія за надання кредиту 2700 грн. 00 коп.; загальні витрати за кредитом 28800 грн. 00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 46800 грн.00 коп.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 9168,16 .

Крім цього паспорт містить порядок повернення кредиту, а саме графік платежів (п. 5). Вказаний паспорт підписано позичальником ОСОБА_1 (а. с. 14).

Відповідно до Анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) від 27.11.2024 року ОСОБА_2 зазначено адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, дату та місце народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту 18000 грн. 00 коп., дату отримання кредиту 22.09.2023 року, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_2 (а.с. 25).

У Інформаційній довідці ТОВ «Платежі онлайн» №1456/11 від 28.11.2024 року зазначено, що грошовий переказ в розмірі 18000 грн. 00 коп. 22.09.2023року перераховано ОСОБА_1 зг. до кредитного дог. № 475145-КС-001 від 22.09.2023 року на банківську карту НОМЕР_3 (а. с. 26).

Згідно з листом АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/1834БТ від 12.02.2025 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) банком була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_2 до рахунку НОМЕР_5 у гривні (а.с. 64).

Відповідно до виписки по рахунку відкритому АТ «ПУМБ» по банківській платіжній картці НОМЕР_2 до рахунку НОМЕР_5 , яка відкритта на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), за період з 22.09.2023 року по 08.03.2024 року, однією транзакцією надійшли грошові кошти в сумі 18000 грн. 00 коп. (а.с. 65).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 475145-КС-001 від 22.09.2023 року, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та позичальником ОСОБА_1 , за період з 22.09.2023 року по 08.03.2024 року, станом на 26.11.2024 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 72033 грн. 08 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18000 грн. 00 коп.; сума прострочених платежів по відсотках 52127 грн. 63 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1905 грн.45 коп. (а.с. 11-12).

Суд погоджується з таким розрахунком позивача, оскільки як було встановлено судом вище строк дії договору (строк кредитування) становить період з 22.09.2023 року до 08.03.2024 року і саме за цей період кредитор має право на одержання від позичальника процентів, що й ним було зроблено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 вищевказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей Договору № 475145-КС-001 від 22.09.2023 року, його було укладено в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-3203, визначеним Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на платіжну картку, що належить ОСОБА_1 перерахувало кредитні кошти в сумі 18000 грн. 00 коп.

Отже, відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності.

Відповідач ОСОБА_1 ,підписавши вказаний договір, надала згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії, в строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 та перерахувало на картковий рахунок останньої кошти в сумі 18000 грн. 00 коп. (а.с. 65-67).

В свою чергу всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала належним чином свого зобов`язання.

Разом з тим, відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк кредиту становить 24 тижні, термін дії договору до 08.03.2024 року.

Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув.

При цьому суд підкреслює, що згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Разом із цим, згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 22.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 475145-КС-001 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк тіло кредиту не повернув, відсотки та комісію за його користування не сплатив.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частинами 1, 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом частин 1, 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Оскільки відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, то станом на 08.03.2024 року за ним обліковується прострочена заборгованість за наданим кредитом, а саме загальна заборгованість в сумі 72033 грн. 08 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 18000 грн. 00 коп.; сума прострочених платежів по відсотках 52127 грн. 63 коп.; суми прострочених платежів за комісією 1905 грн.45 коп. (а.с. 11-12,13).

Зважаючи на вищезазначене, із врахуванням вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, із відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у сумі 72033 грн. 08 коп.

При цьому відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості, які б, у свою чергу, мали противагу розрахункам позивача.

Також відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору.

Отже, доказів, які б спростовували правильність наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Зважаючи на вищевикладене, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно із платіжною інструкцією від 09.12.2024 року № 8647 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 10).

Ціна позову становить 72033 грн. 08 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 72033 грн. 08 коп. що становить 100% відсотків від ціни позову.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., сплачений останнім при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту №475145-КС-001 від 22.09.2023 року задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту №475145-КС-001 від 22.09.2023 року станом на 26.11.2024 року, що складється із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах 52127 (п`ятдесят дві тисячі сто двадцять сім ) грн. 63 коп. та суми прострочених платежів за комісією 1905 (одна тисяча девятсот п`ять) грн. 45 коп., а разом - 72033 (сімдесят дві тисячі тридцять три ) грн. 08 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.05.2025 року.

Суддя