УХВАЛА

06 травня 2025 року

м. Київ

справа № 2-2830/10

провадження № 61-5245ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. (далі - приватний виконавець Білецький І. М.), стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн»).

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні приватного виконавця Білецького І. М. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 від 13 серпня 2021 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2830/10, виданого 21 квітня

2011 року Франківським районним судом м. Львова, про стягнення солідарно

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Тур-Ретур» (далі - ПП «Тур-Ретур») на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») заборгованості у сумі 1 369 433,32 грн, судових витрат у розмірі 1 700,00 грн та 30,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Стверджувала, що Франківським районним судом м. Львова не розглядалась заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) з ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» на ТОВ «Цикл Фінанс», відтак до виконавчого провадження № НОМЕР_1 ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не має жодного відношення.

Крім того, у виконавчому листі невірно зазначено позивача, вказується, що суд розглянув справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур - ретур» про стягнення заборгованості, проте, з таким позовом вони не звертались. Однак, ні виконавча служба, ні правонаступник, ні суд описки у виконавчому листі не виправили.

Також, виконавче провадження № НОМЕР_1, яке відкрито приватним виконавцем Білецьким І. М. 13 серпня 2021 року, є протиправним, оскільки воно відкрито передчасно, до набрання законної сили ухвалою Франківського районного суду

м. Львова про заміну стягувача.

Враховуючи вищевикладене, просила суд зобов`язати приватного виконавця Білецького І. М. повернути виконавчий лист № 2-2830/10, виданий 21 квітня

2011 року Франківським районним судом м. Львова, стягувачу для приведення його у відповідність до вимог законодавства.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 березня

2025 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, стягувач - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», заінтересована особа - приватний виконавець Білецький І. М., відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутні правові підстави, визначені частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», які містять вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

14 квітня 2025 року ОСОБА_1. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Франківського районного суду

м. Львова від 31 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 03 березня 2025 року (надійшла до суду 22 квітня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення скарги.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначеного судового рішення представник заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що виконавче провадження № НОМЕР_1 приватним виконавцем

Білецьким І. М. відкрито 13 серпня 2021 року, тобто до набрання законної сили судовим рішенням про заміну стягувача за виконавчим листом № 2-2830/10.

Зазначає, що станом на 13 серпня 2021 року не закінчився строк дії заборони на примусове стягнення згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки такий закінчився 23 вересня 2021 року.

Також, посилається на те, що виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 відкрите на підставі виконавчого листа з численним помилками і описками.

Колегія суддів, оцінивши доводи касаційної скарги та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції, вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами попередніх інстанції встановлено, що виконавчий лист у справі № 2-2830/10 видано Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року.

26 липня 2011 року державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ

Ружицькою О. В. відкрито виконавче провадження № 27815376 на виконання виконавчого листа № 2-2830/10.

26 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Франківського ВДВС

м. Львова ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

13 серпня 2021 року приватним виконавцем Білецьким І. М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-2830/10.

Підставою для відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2830/10 була ухвала Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року (справа № 2-2830/10, провадження

№ 6/465/182/20) про заміну сторони стягувача з ПАТ КБ «Надра» у виконавчому листі по справі № 2-2830/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ПП «Тур-ретур» на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 244/МБ-ЦВ від 04 грудня 2007 року на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Із змісту ухвали вбачається, що 30 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено Договір № GL3N217215 ПВ про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО

Кравець О. О., реєстровий номер № 2891, відповідно до якого ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором № 244/МБ-ЦВ від 04 грудня 2007 року, договорами поруки від 04 грудня 2007 року та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 04 грудня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського МНО Грищенко Н. О., реєстровий номер 3325.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 20/07/22-Л від 20 липня 2022 року, укладеного між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ТОВ «Цикл фінанси», посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Комарницькою О. В. за реєстровим номером № 34, право вимоги заборгованості за кредитним договором № 244-МБ-ЦВ

від 04 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», відступлене до ТОВ «Цикл Фінанс».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено у статті 18 ЦПК України, згідно

з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх

у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» затверджено виключний перелік підстав повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено вичерпний перелік підстав повернення виконавчого листа стягувачу після відкриття виконавчого провадження.

Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що описка у виконавчому листі

від 10 червня 2010 року, де помилково зазначено позивачем не ВАТ КБ «Надра»,

а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-ретур», які були відповідачами у справі № 2-2830/10, допущена судом першої інстанції, який видавав виконавчий лист 21 квітня 2011 року та може бути виправлена за заявою будь-якої сторони виконавчого провадження.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що зазначену описку не можна вважати суттєвою та такою, що впливає на виконання рішення суду, оскільки у виконавчому листі резолютивна частина рішення викладена у відповідності до рішення суду та саме ця частина виконавчого листа має суттєве значення для виконавця: державного чи приватного, оскільки чітко визначено, з кого та на чию користь необхідно стягувати кошти та в якій сумі.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги касаційної скарги за своїм змістом є аналогічними вимогам апеляційної скарги.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник