справа № 179/1924/23
провадження № 2/179/17/25
У Х В А Л А

06 травня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Чорної А.О.,

секретар судового засідання Хорольська І.П.,

за участю представника позивача Живоглядової У.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Салтисюка Ю.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду заяву представника позивача адвоката Живоглядової Уляни Сергіївни про зміну предмета позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних ділянок, провадження у якій відкрито судом 14 листопада 2023 року. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

17.03.2025 на адресу суду надійшла заява від представника позивача, про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 земельними ділянками шляхом повернення їх власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод».

У підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач просили прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду, вважають, що після закінчення терміну дії договорів №№ 62,63,64 від 05.11.2013 відповідач користується земельними ділянками позивача без належних правових підстав.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні заперечував проти прийняття заяви про зміну предмету позову, просить суд відмовити у прийнятті заяви про зміну предмету позову з тих підстав, що представник позивача одночасно змінює предмет та підстави позову, що суперечить вимогам ст. 49 ЦПК України.

При вирішенні заяви представника позивача про зміну предмету позову суд виходить з наступного.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 16.03.2018 року в справі № 916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Суд вбачає, що звертаючись в листопаді 2023 року з позовною заявою до суду, позивач просив скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 62 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 7,2600 га, кадастровий номер :01:001:0239, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод». Скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 63 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 3,0600 га, кадастровий номер :01:001:0345, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод». Скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 64 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 4,3900 га, кадастровий номер :01:001:0346, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод».

Тобто, предметом розгляду цивільної справи є скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів № 62, № 63, № 64 оренди земельних ділянок, укладених 04.01.2021 року між КП «Магдалинівський маслозавод» та ОСОБА_2 .

Підставами звернення до суду із вказаним вище предметом позивачем було зазначено, що в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до позивача ОСОБА_1 перейшло право власності на спірні земельні ділянки. Земельні ділянки на підставі договорів оренди від 05.11.2013 перебувають у користуванні відповідача. Реєстрація додаткових угод від 2021 року до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013, якими строк дії оренди земельних ділянок продовжено до 05.11.2041, ОСОБА_2 не підписувалися, а відтак вважаються такими, що не укладені та порушують права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю земельними ділянками, після закінчення строку дії договорів оренди, визначеного додатковою угодою № 62 та № 63 від 02.10.2015, тобто до 24.01.2024, щодо укладання яких саме ОСОБА_2 позивач не заперечує. Позивач вважає додаткові угоди від 2021 до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013 незаконними. Враховуючи, що ще не закінчився строк дії договорів оренди земельних ділянок, визначений додатковими угодами від 02.10.2015 до договорів №№ 62-63 від 05.11.2013, після скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень спірних додаткових угод від 04.01.2021, відповідні права за договорами оренди №№ 62-63 повертаються у стан, що існував до державної реєстрації спірних угод, тобто строк дії договору завершиться 24.01.2024.

Згідно заяви про зміну предмету позову, поданої до суду 17.03.2015, представник позивача просить усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 7,2600 га, кадастровий номер :01:001:0239, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод». Усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 3,0600 га, кадастровий номер :01:001:0345, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод». Усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 4,3900 га, кадастровий номер :01:001:0346, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод».

Як підставами звернення із вказаним предметом до суду представник зазначає, що в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до позивача ОСОБА_1 перейшло право власності на спірні земельні ділянки. Земельні ділянки на підставі договорів оренди від 05.11.2013 перебувають у користуванні відповідача. У 2021 році була проведена реєстрація додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013, якими строк дії оренди земельних ділянок продовжено до 05.11.2041. 24.01.2024 закінчився строк дії додаткових угод, укладених 02.10.2015 ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод», якими було продовжено строк дії договорів №№ 62, 63, 64 від 05.11.2013 по передачі в оренду відповідачеві земельних ділянок, що належали ОСОБА_2 . Після закінчення 24.01.2024 терміну дії договорів №№ 62, 63, 64 від 05.11.2015 відповідач користується земельними ділянками позивача без належних правових підстав. Відтак позивач, як власник, позбавлений можливості вільно користуватися і розпоряджатися належними йому земельними ділянками і має право у відповідності до ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном шляхом подання, як неволодіючий власник, негаторного позову до володіючого невласника, яким є КП «Магдалинівський маслозавод».

Отже, вивчивши і дослідивши редакцію первісного позову поданого 08.11.2023 та заяву сторони позивача від 17.03.2025 про зміну предмету позову суд вбачає, що за останніми змінено не лише предмет позову, а і його підстави; викладено нові обґрунтування та обставини, змінені позовні вимоги, визначено нові правові підстави позовних вимог.

Отже, суд вбачає, що у заяві від 17.03.2025 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Правовий висновок Верховного Суду, що регулює подібні правовідносини викладений у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16, від 22 липня 2021 року.

Отже, суд вбачає, що у заяві про зміну предмету позову, що надійшла на адресу суду 17.03.2025 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За результатами викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті до розгляду та повернення заяви представника позивача Живоглядової У.С. про зміну предмету позову, яка надійшла на адресу суду 17.03.2025.

Позивач має право продовжити розглядати первісні позовні вимогі до винесення судового рішення по суті в суді або відмовитись від їх розгляду після чого звернутись до суду із зміненими позовними вимогами окремо, вибравши належний спосіб захисту позивача, так як одночасно вказані первинні позовні вимоги і змінені позовні вимоги в одному цивільному провадженні розглядатись не можуть із вищенаведених підстав.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 49, 189, 196-198, 258-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В прийнятті заяви представника позивача адвоката Живоглядової Уляни Сергіївни про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних діляноквідмовити та повернути її заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Чорна