Справа № 595/247/25
Провадження № 2/595/169/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тхорик І.І.,

за участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та на автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . Заявлені вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 14.05.1999 вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». Згідно копії погосподарської книги за 1991-1995 роки домогосподарство у с. Трибухівці, де головою двору була ОСОБА_3 станом на 15 квітня 1991 року відносилось до суспільної групи - робітничий двір. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Згідно довідки Трибухівської сільської ради № 02-03/352 від 19.02.2025 після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступили: ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_8 - дочка. ОСОБА_9 фактично не проживав із батьком на час його смерті, оскільки вибув у вересні 1991 року на навчання у м. Кам`янець-Подільський, що підтверджується довідкою Трибухівської сільської ради № 266 від 24.04.2024. Відповідно, ОСОБА_9 не вступив в управління спадковим майном після смерті батька. У погосподарській книзі за 1991-2000 роки також наявні записи про вибуття на навчання ОСОБА_9 у 1991 році та його повернення у 1996 році. За життя ОСОБА_5 не склав заповіт, про що зазначено у довідці Трибухівської сільської ради № 489 від 01.03.2024, а тому спадкування його майна відбувалось за законом, згідно норм ЦК УРСР. 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 успадкували в рівних частках дружина, ОСОБА_3 , та дочка, ОСОБА_1 . Рішенням Бучацького районного суду від 30.10.2006 у справі № 2-697 (2006) за нею, ОСОБА_1 було визнано право власності за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_5 . Дружина спадкодавця, ОСОБА_3 , за життя не отримала правовстановлюючі документи на частину житлового будинку, яку успадкувала після смерті чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача, ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», сірого кольору, рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (згідно свідоцтва про право власності від 22.08.2006); 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (яку успадкувала після смерті чоловіка в порядку ст. 549 ЦК УРСР, але не оформила належним чином право власності). Всього на час смерті їй належало 3/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . З довідки Трибухівської сільської ради № 575 від 06.09.2024 вбачається, що разом із ОСОБА_3 на час її смерті перебували на реєстраційному обліку: ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_6 зять; ОСОБА_10 онук; ОСОБА_2 - дочка (не проживає з 1992 року). За життя ОСОБА_3 не склала заповіт, про що зазначено у довідці Трибухівської сільської ради № 575 від 06.09.2024, а тому спадкування її майна відбувалось за законом. Вважає, що належні ОСОБА_3 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC» успадкувала одноосібно лише вона, ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично не проживала з нею на час смерті, а лише була зареєстрована з нею в одному будинку. Згідно довідки Трибухівської сільської ради № 575 від 06.09.2024 вбачається, що ОСОБА_2 з 1992 року не проживає за місцем реєстрації. ОСОБА_2 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не бажає спадкувати майно матері. У розмові з нею остання також не заперечувала, щоб вона одноосібно успадкувала майно матері та обіцяла висловити свою позицію у відзиві. ОСОБА_2 не проживала зі своєю матір`ю на час відкриття спадщини і не проживає за місцем реєстрації більше двадцяти років, що підтверджено, зокрема, довідкою Трибухівської сільської ради. Відповідно, майно, що належало померлій ОСОБА_3 успадкувала тільки позивач. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. У зв`язку із невизнанням права вона змушена звертатись із позовом до суду. Рішенням Трибухівської сільської ради від 30.12.1993 ОСОБА_3 передавались у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0, 12 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,23 га. Рішенням виконкому Трибухівської сільської ради № 75 від 22.08.2006 ОСОБА_3 вирішено видати свідоцтво про право власності на 1/2 житлового будинку по АДРЕСА_1 . Згідно тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті 18.02.2002 за № 157/6445 (у ред. станом на 30.05.2005) у ОСОБА_3 був обов`язок звернутись до КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» та зареєструвати право власності на житловий будинок. ОСОБА_3 за життя цього не зробила, тому реєстрація права власності на житловий будинок не завершена. Оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу втрачено і неможливо у позасудовому порядку зареєструвати право власності на автомобіль за спадкоємцем ОСОБА_3 . Відповіддю РСЦ ГСЦ МВС у Тернопільській області № 31/19/0-105 а.з. від 12.07.2024 підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно належав автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації 27.06.2019. У газеті «Вільне життя» від 08.01.2025 № 2 (16674) опубліковано оголошення про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником якого була ОСОБА_3 . Тобто, право власності на 1/2 житлового будинку по АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_3 з підстав, передбачених законом, однак в силу невідомих причин реєстрація права власності не була завершена в порядку, що діяв на час видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майноі призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

05 березня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Агєєва В.М., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Відзив мотивує тим, що відповідач не заперечує проти того, щоб вказане вище майно успадкувала одноосібно ОСОБА_1 . Ще до подання позову до суду між сестрами було досягнуто згоди щодо майна. Відповідач підтверджує, що дійсно з 1992 року вона постійно проживає за кордоном і не планує користуватись ані автомобілем, належним померлій матері, ані житловим будинком. Відповідачка не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не бажає спадкувати майно матері. Між сторонами відсутній спір щодо спадкового майна.

19 березня 2025 року на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Оринник Н.С., надійшло клопотання про витребування спадкової справи, в якому вона просить витребувати у приватного нотаріуса Одіжинської Л.Б. (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач Тернопільської області) інформацію про наявність заведеної спадкової справи і у разі її наявності витребувати завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 . Окрім того, просить витребувати у приватного нотаріуса Одіжинської Л.Б. (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач Тернопільської області) інформацію про наявність заведеної спадкової справи і у разі її наявності витребувати завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначає, що у відповідності до вимог ст.8 ЗУ «Про нотаріат» вона не може отримати самостійно вказану вище інформацію. У зв`язку з необхідністю перевірки кола осіб, які прийняли спадщину, просить клопотання задовольнити.

19 березня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, адвоката Оринник Н.С. про витребування доказів, витребувано в приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Лілії Богданівни (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач Тернопільської області) інформацію про наявність заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , а в разі її наявності, надати завірену належним чином її копію; інформацію про наявність заведеної спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а в разі її наявності, надати завірену належним чином її копію.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Оринник Н.С., в підготовче судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника ОСОБА_1 , адвоката Оринник Н.С., на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглядати справу без її та позивача участі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, адвокат Агєєв В.М., в підготовче судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У відзиві на позовну заяву представник відповідача, адвокат Агєєв В.М. просив розглядати справу без його та відповідача участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Як вбачається з довідок № 120/01-16 від 03.09.2024 та № 38/01-16 від 19.03.2025, ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Одіжинської Л.Б. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: транспортний засіб марки (моделі) «Renault Megane Scenic», 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , та частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , однак їй було відмовлено, оскільки встановлено, що відсутні належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на рухоме і нерухоме майно.

Так, як слідує з відповіді Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 63/35.12.1-07.4 від 30.03.2024, наданої на запит адвоката Оринник Н.С. № 78 від 28.03.2024, у Відділі актових записів наявний актовий запис про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 41, її батьки: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 лютого 2025 року.

ОСОБА_4 14 травня 1999 року уклала шлюб із ОСОБА_6 , який був зареєстрований Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 11, прізвище дружини після одруження ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 14 травня 1999 року.

За даними виписки з погосподарської книги за 01.01.1991 01.01.1995 р.р. с. Трибухівці, членами господарства робітничого двору були: ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_12 (дочка), ОСОБА_9 (син), ОСОБА_4 (дочка). Як слідує з виписки з погосподарської книги за 01.01.1996 01.01.2000 р.р. головою сім`ї була ОСОБА_3 , членами сім`ї: ОСОБА_9 (син), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_13 (невістка), ОСОБА_5 (онук).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Бучач Бучацького району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області 17 квітня 2013 року.

За даними відповіді № 02-03/352, наданої Трибухівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 19 лютого 2025 року, на адвокатський запит № 44 від 14 лютого 2025 року, у погосподарській книзі Трибухівської сільської ради за 1991 1995 роки є відмітка про тимчасове вибуття ОСОБА_9 , 1972 р.н., на навчання у м. Кам`янець-Подільський, але не вказано рік вибуття. На навчання ОСОБА_9 , ймовірно, вибув у 1991 році, тому, можна вважати, що в управління спадковим майном ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступила дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_8 , оскільки проживали на той час із померлим в одному будинку та вели спільне господарство.

Згідно довідки № 266, виданої Трибухівською сільською радою 24.04.2024, ОСОБА_9 , 1972 р.н., з вересня 1991 не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вибув на навчання у місто Кам`янець-Подільський. Підстава: погосподарська книга № 10 Трибухівської сільської Ради народних депутатів на 1996 2000 роки.

Згідно архівного витягу із протоколу дванадцятої сесії двадцять першого скликання Трибухівської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 30.12.1993 (рішення від 30.12.1993) № 1137/03-02, сформованого 25.06.2024, ОСОБА_3 надано безоплатно у приватну власність земельні ділянки в розмірі 0,12 для обслуговування житлового будинку, 0,23 для ведення особистого підсобного господарства, підстава: Фонд 11, справа № 368, протоколи сесій Трибухівської сільської Ради Бучацького району Тернопільської області за 1993 рік, арк. 27.

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала частина житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , що вбачається зі свідоцтва про право власності, яке видане на підставі рішення виконкому Трибухівської сільської ради від 22 серпня 2006 року № 74.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2006 року (справа № 2-697 (2006 р.)), за ОСОБА_1 встановлено право на спадкового майна за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Козова Тернопільського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 97, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Виконавчим комітетом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області 26 жовтня 2021 року.

Згідно відповіді Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 489 від 01.03.2024, наданої на адвокатський запит № 50 від 28.02.2024, виконавчий комітет Трибухівської сільської ради повідомив, що від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які проживали по АДРЕСА_1 , заповіти Трибухівською сільською радою не посвідчувалися.

За даними довідки, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини № НОМЕР_7 , виданої Трибухівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 06.09.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , далі спадкодавець, на час відкриття спадщини (на момент смерті) проживала і перебувала на реєстраційному обліку у належному їй житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем перебували на реєстраційному обліку: дочка ОСОБА_1 , чоловік дочки ОСОБА_6 , онук ОСОБА_10 , дочка ОСОБА_2 (не проживає з 1992 року згідно акту опитування сусідів). Заборона (арешт) на вказаний житловий будинок відсутні. За наявними в сільській раді відомостями ОСОБА_3 заповіт не складався.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , власником транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE SCENIC», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, є ОСОБА_3 .

За даними відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (Філія ГСЦ МВС) № 31/19-0-105 а/з від 12.07.2024 на адвокатський запит № 133 від 11.07.2024, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, об`єм двигуна 1870 куб.см, д.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації 27.06.2019.

Позивач зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 втрачено, відомості про що містяться у газеті «Вільне життя», копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи.

За даними технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, який розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-Констракшн» (реєстраційний номер ТІ01:9311-6301-1363-7784 Інвентаризаційна справа № К1-23-1994), на замовлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме, характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, до складу домоволодіння входять: житловий будинок, гараж, літня кухня, хлів, гараж, вбиральні, які споруджені у 1980 році і колодязь.

Згідно висновку про вартість майна, складеного ТзОВ «ЛуцькДімСервіс» 24.04.2024, ринкова вартість житлового будинку загальною площею 94,4 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 119187,00 грн, без урахування ПДВ.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80811680, виданої 11 квітня 2025 року приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б., після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80811781, виданої 11 квітня 2025 року приватним нотаріусом Одіжинською Л.Б., після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За даними п.п. 4.16 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4.19 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.

Відтак, слід керуватися вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалося подружжя.

Так, згідно з ч.1 ст.22 даного Кодексу майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, виходячи із правових норм, які діяли на момент виникнення права власності на спірне будининковолодіння, воно є майном, набутим подружжям за час шлюбу.

А відтак, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як подружжю належало по 1/2 частині домоволодіння, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , яке видане на підставі рішення виконкому Трибухівської сільської ради від 22 серпня 2006 року № 74.

Судом встановлено, що право на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 отримали його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 , кожен по частці житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_1 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після його смерті.

Разом з тим, ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , за життя не оформила право власності на вказаного вище житлового будинку у встановленому законодавством порядку, померла.

Судом встановлено, що право на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 отримала її донька ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті.

Інших спадкоємців, які б претендували на спірне спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , судом не встановлено, відповідачка ОСОБА_14 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, про що зазначила у відзиві на позовну заяву.

Відтак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житлового будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 позивачка ОСОБА_1 не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок після смерті її матері ОСОБА_3 , як спадкоємиця І черги спадкування за законом.

Зважаючи на вищенаведене, спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , яка належала останній на праві приватної власності та вказаного житлового будинку, яку остання успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 , є її донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті останньої, оскільки на час відкриття спадщини спільно проживала зі спадкодавцем за однією адресою.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22.09.2021 року (справа № 227/3750/19).

Таким чином, суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту прав, який може бути застосований судом в разі відсутності умов для оформлення відповідних прав в нотаріальному порядку.

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У даному випадку позивачка також отримала відмову нотаріуса в оформленні права власності на автомобіль в порядку спадкування у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

При цьому, згідно з абз. 11 ч. 2 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права власності.

Отже, у позивачки відсутня можливість оформити своє право власності на автомобіль в нотаріальному порядку, що позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадкове майно, а тому обраний позивачкою спосіб захисту її прав є ефективним та забезпечить дієве відновлення її прав, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу реалізувати процедуру реєстрації транспортного засобу та вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачці у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на рухоме та нерухоме майно після смерті матері ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення складено 08 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик