Провадження № 2-о/127/231/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О.В.,

присяжних Гандзій О.В., Яценко Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

прокурора Лавренюк Юлії Володимирівни,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги - адвоката Тарнавської Вікторії Валентинівни,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці в приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» про госпіталізацію ОСОБА_2 в примусовому порядку без її згоди,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 із заявою до суду звернулося КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в примусовому порядку без її згоди. Мотивована заява тим, що ОСОБА_2 , госпіталізована 05.05.2025 о 08:45 год. у відділення №2 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради». Доставлена ЕМД у супроводі працівника поліції. Через тяжкий психічний розлад несе небезпеку для себе та оточуючих. ОСОБА_2 оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, які підтвердили доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. У добровільному порядку отримати лікування ОСОБА_2 відмовилася, що й стало підставою для звернення до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку без її згоди.

Ухвалою суду від 05.05.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

В судовому засіданні представник лікарні Ілик О.С. заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві та просила заяву задовольнити. Зазанчила, що до працівників лікарні ОСОБА_2 агресії не проявляла.

Прокурор Лавренюк Ю.В., щодо задоволення заяви не заперечувала.

Представник ОСОБА_2 адвокат Тарнавська В.В. заперечила щодо задоволення заяви. Вказала на те, що її клієнтка усвідомлює значення своїй дій, не агресивна.

ОСОБА_2 проти примусової госпіталізації заперечила. Вказала на те, що в 2010 році у неї були конфліктні ситуації на роботі і дома в зв`язку з чим вона потрапила на примусове лікування в психоневрологічну лікарню. Такі ситуації повторювались в 2012, 2014, 2016 і 2018 роках. Взагалі вона не агресивна людина. Вона вважає агресію захисною функцією організму як реакцію на подразники. Не вважає себе хворою та такою, що потребує лікування та прийняття психотропних препаратів. До початку листопада 2024 року вона приймала ліки, призначені дільничим психотерапевтом. Вважає, що ці ліки негативно на неї діяли - гальмували її розумову і фізичну активність. Вважає достатнім прийом вітамінів, магнію та антистресових препаратів. Конфліктів із сусідами у неї не було. Взагалі їй комфортно в своїй кімнаті в квартирі, де вона проживає з матір`ю, про те в кінці листопада як протест проти насилля матері вона пішла з дому, жила в готелі поки мала кошти, працювала в «Магігранді», періодично приходила додому по речі. Вона повернулась додому в березні бо гроші закінчились і роботи вона не мала. Наразі лікуватися амбулаторно не бажає, не буде приймати ліки за призначенням, виявила бажання шукати роботу.

Свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , проживає з нею в одній квартирі і утримує доньку. З 2010 року дочка страждає на психічне захворювання, періодично проходила лікування в психіатричній лікарні, лікувалась амбулаторно: раз в місяць відвідувала психіатра, приймала укол, приймала лікарські препарати. З початку листопада 2024 року дочка перестала приймати ліки і ходити до психіатра, стала проявляти маячні думки, спотворювати факти, проявляла підозрілість наче вона (мати) хоче її вбити чи отруїти. В листопаді 2024 року ОСОБА_2 пішла з дому, сказала, що до свого хлопця. Вона не повідомляла про себе. В березні 2025 року дочка повернулась, була в тяжкому стані, втратила більше 10 кг ваги, проявляла маніакальну поведінку. ОСОБА_2 категорично відмовилась лікуватися і приймати ліки. На початку травня вирвала у неї з рук телефон і досі не повернула. Дочка має маніакальні прояви, погрожує розправою.

Суд дослідивши надані докази установив, ОСОБА_2 госпіталізована 05.05.2025 о 08:45 год. у відділення №2 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради».

Згідно супровідного листа СШМД має діагноз F20 , психічний розлад.

05.05.2025 ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка зробила заключний висновок, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: параноїдальної шизофренії.

Поведінка ОСОБА_2 в судовому засіданні свідчила про відсутність критичного відношення до себе, відсутність відповідального відношення до себе і свого здоров`я, здатність до маніпулювання, неконтрольовану реакцію на зауваження.

ОСОБА_2 відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» представляє безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоров?ю та здоров?ю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань.

Заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів (ст. 341 ЦПК України).

Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом установлено наявність підстав для задоволення заяви, що внесена на розгляд суду та госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, оскільки судом в засіданні достовірно встановлено наявність психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах.

Враховуючи наведене та керуючисьст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 5-7, 9-10, 12, 76, 77, 80-82, 89, 259, 263-265, 339-342ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в примусовому порядку без її згоди - задовольнити.

Надати згоду на госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в примусовому порядку без її згоди.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:

Присяжні: