Дата документу 28.04.2025Справа № 554/2792/25
Провадження № 2/554/2479/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря Звігольської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бибика Володимира Анатолійовича до Полтавської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

03.03.2025 року до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бибика Володимира Анатолійовича до Полтавської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на 9/25 частин земельної ділянки з кадастровим номером :15:015:0110 пл.908 кв. м. з цільовим призначенням «землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд)" по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

17.02.2025р. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Водночас, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-31 від 17.02.2025 р. позивачу по справі було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на частку земельної ділянки пл.908 кв.м. переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :15:015:0110, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відмова нотаріуса мотивована тим, що оскільки частка спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку не визначена то нотаріус не має можливості встановити склад спадкового майна, а саме частки земельної ділянки в спільній власності, що належали померлому. У зв`язку із зазначеним позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку на земельну ділянку.

Представником позивача зазначається, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірну земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Водночас вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Розмір часток на земельні ділянки відповідають розміру частки у праві спільної часткової власності на будинок по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2025р. позивач по справі оформив право власності на вказане спадкове майно, а саме 9/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, позивач змушений звертатись із відповідним позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно а саме право на 9/25 частин земельної ділянки.

Ухвалою суду від 21.03.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

08.04.2025 року від представника відповідача Полтавської міської ради - Вусик М.Ю. через електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив що Полтавська міська рада не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на те, що відповідно до змісту постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторії Вікторівни від 17.02.2025 №35/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за законом, а саме земельної ділянки :15:015:0110, зважаючи на те, що вказана ділянка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Відповідно, неможливість здійснення «визначення часток» - встановлення розміру часток співвласників земельної ділянки, з огляду на смерть одного із співвласників, зумовила неможливість встановлення обсягу спадкового майна.

Встановлено, що співвласниками не укладалось угоди щодо поділу майна, належного їм на праві спільної спадкової власності, як це передбачено змістом статті 372 ЦК України. Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19 вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Представником відповідача зазначається, що Полтавською міською територіальною громадою жодним чином не порушено прав та обов?язків позивача у правовідносинах, що стосуються предмету спору.

Зауважує, що позивач не звертається із позовною вимогою усунути перешкоду нотаріального оформлення спадкових прав, а просить відразу визнати право власності на спадкове майно. Зазначає, що спадкування за законом та оформлення спадкових прав здійснюється відповідно до змісту Закону України «Про нотаріат», глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Ухвалою суду від 17.04.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Бибика Володимира Анатолійовича надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомляв.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи, - судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи, відсутність підстав для відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.07.2024р. (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 рідні брати, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8-9). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

12.07.2024 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторією Вікторівною була заведена спадкова справа №49/2024 (номер у спадковому реєстрі72698855) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви рідного брата померлого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с.10).

17.02.2025 р. за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_3 (а.с.11).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2025 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко Вікторією Вікторівною було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 908 кв.м., кадастровий номер якої :15:015:0110, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 рідного брата, ОСОБА_3 , у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна (відсутність частки спадкодавця у вигляді простої арифметичної дроби) та відсутністю документів, що посвідчують право власності померлого на спадкове майно, що необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.10).

Згідно свідоцтва про спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1977 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідний брат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 9/25 часток житлового будинку садибного типу з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . В цілому за вищевказаною адресою розташовано житловий будинок літ. А-1 загальною площею 129,7 кв. м., житловою площею 86,8 кв.м; срай літ Б, сарай літ б1, сарай літ. В, сарай літ. В, погріб літ. В1, вбиральня літ. Г, сарай літ. Ж, огорожа ;4, огорожа №5.

9/25 часток цього житлового будинку садибного типу з відповідною часткою господарських будівель та споруд належали померлому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою 10.05.2000 року за реєстром №5-936 та зареєстрованого КП ПБТІ «Інвентаризатор» 15.05.2000 року в реєстровій книзі №8 за реєстровим №315 (а.с.11).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯІ №639352 вбачається, що на підставі рішення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради від 12.06.2007 року що земельна ділянка площею 908 кв.м., кадастровий номер якої є :15:015:0110, цільове призначення: землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , місце розташування АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16. Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до п. 4.15 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 328 даного кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 статті 120 Земельного кодексу України, передбачено, що у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

За ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Так, спадкодавець правомірно набув право власності та отримав правовстановлюючі документи на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позивач має право на частину земельної ділянки (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) з кадастровим №:15:015:0110, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , проте оформити право власності на 9/25 її частин у позасудовому порядку не має можливості.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії спадкоємець звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності у порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі N?640/13903/16-ц (провадження? 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі N? 266/5267/18 (провадження? 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі N? 550/1040/16- (провадження N? 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі N? 601/2592/18 (провадження N? 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі N? 127/23809/18 (провадження N? 61-11210с19); від 27 травня 2020 року у справі N? 361/7518/16-ц (провадження N? 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі N? 464/1663/18 (провадження N? 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 адвоката Бибика Володимира Анатолійовича до Полтавської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на 9/25 частин земельної ділянки з кадастровим номером :15:015:0110 пл.908 кв. м.. з цільовим призначенням «землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) по АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Черняєва