Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/245/25
Провадження №: 2/332/995/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді, за участю секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом адвоката Попової Катерини Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна (адреса: м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 81, ), Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 72, ) про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 представник позивача адвокат Попова К.Р. звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 має загальний стаж 41 рік 07 місяців, з яких в шкідливих умовах ПрАТ «Дніпроспецсталь» - 17 років 05 місяців на робочому місці машиніста крану металургійного виробництва зайнятого на гарячих роботах прокатного цеху; ПрАТ «Запоріжсталь» - 5 років 10 місяців в цеху холодної прокатки машиністом крана та сортувальник роздавальник. Звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Згідно п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 12 серпня 2022 року, хронічне захворювання у позивачки виникло «внаслідок тривалої роботи ОСОБА_1 на ПАТ «Запоріжсталь» (05 років 10 місяців) дані про умови праці в період з 22.11.1983 року по 09.10.1989 року відсутні, та на ПрАТ «Дніпроспецсталь» (17 років 05 місяців) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів.

Відповідно до медичного висновку ЛЕК ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 20.07.2022 року (протокол №25/642) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння0 позивачці було встановлено:

1. Вібраційна хвороба ІІ ст. від впливу загальної вібрації (хронічна полірадикулопатія з помірних статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами);

2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню (ІІ ст. за класифікацією Остапкович В.Є. та Пономарьової Н.І.);

3. Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст. Супутній діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст. кризовий перебіг, 2 ст., СН 0 ст. Ризик;

4. Киста правої нирки. Хронічний калькульозний холецистит. Аутоімунний тіреоїдит, багато вузловий зоб І ст., еутіреоз.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги у позивачки виявлено 60% відсотків втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності безстроково. Визанчена потреба у медичній та соціальній допомозі, а саме амбулаторне та стаціонарне лікування у профпатолога, пульманолога, сімейного лікаря, лора за місцем проживання.

Отримане професійне захворювання спричиняє позивачу як фізичну біль, так і моральні страждання.

Завдану їй моральну шкоду оцінює у 100000,00 грн. та вважає, що саме така сума, буде адекватною тій моральній шкоді, яка була спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою для хоча б часткового відновлення фізичного здоров`я і приведення його морального стану в норму.

Просить, з урахуванням часу роботи на підприємствах відповідачів, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна у розмірі 70000 грн., з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» в розмірі 30000, 00 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

04.02.2025 року від представника відповідача ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» - адвоката Ніколенка М.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зауважив, що професійне захворювання виникло на іншому підприємстві. Тобто, позивачем у своїй позовній заяві не доведено причинного зв`язку між

протиправною поведінкою ПАТ «Запоріжсталь» та завданою йому шкодою, спричиненою отриманням хронічного професійного захворювання. З наданої позивачем копії трудової книжки вбачається, що у період з 22.11.1983р. по 09.10.1989р. ОСОБА_1 була працевлаштована на ПАТ «Запоріжсталь». У період з 1989р. по 1995р. Позивач працювала в ЗОШ № 53, Запорізькому виробничому об`єднанні «Моторобудівник», АТ «Мотор Січ», після чого у період з 06.10.1995р. по 10.02.2022р. ОСОБА_1 працювала на ПРАТ «Дніпроспецсталь». Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії (ЛЕК) від 20.07.2022р. №25/642, виданого Державною установою «Інститут медицини праці імені Ю.І.

Кундієва Національної академії медичних наук України», позивачу встановлений вперше діагноз виявленого хронічного професійного захворювання: вібраційна хвороба II ступеня, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість та хронічний бронхіт II ступеня. За результатами розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Форми П-4 від 12.08.2022р., який було оформлено на Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна». У пункті 13 даного Акту зроблено висновок про наявність шкідливих умов праці:

загальна оцінка умов та характеру праці Позивача машиніста крана металургійного виробництва прокатного цеху ПРАТ «Дніпроспецсталь» віднесена до 3 класу 2 ступеню (з шкідливими і важкими умовами праці). Пунктом 18 вказаного Акту встановлені причини виникнення хронічного професійного захворювання наявність на робочих місцях ОСОБА_1 у прокатному цеху ПРАТ «Дніпроспецсталь» шкідливих виробничих факторів, що призвели до профзахворювань: - вібрація загальна 126 дБ при гранично-допустимому рівні 102 дБ (атестація 1994р.); 106,0 дБ-105,2 дБ при гранично допустимому рівні 101дБ (атестація 2000, 2005, 2010рр.); 108,2 103,6 дБ при гранично-допустимому рівні 101 дБ (атестація 2015, 2020рр.);

- виробничий шум 83-85 дБ при гранично-допустимому рівні 80 дБ;

- пил переважно фіброгенної дії з домішками діоксиду кремнію 4,4 17,7 мг/м3 при

гранично-допустимому рівні 4,0 мг/м3.

Також зазначають, що з вказаного Акту взагалі не вбачається фактів встановлення перевищень показників умов праці на ПАТ «Запоріжсталь» та того, як вони вплинули на позивача. Тобто, у даному випадку встановлений зв`язок між виникненням професійного захворювання та умовами праці лише на ПРАТ "Дніпроспецсталь", а всі перелічені в Акті шкідливі фактори виробництва, які мали негативний вплив на позивача через перевищування гринично-допустимих рівнів, були пов`язані з роботою позивача саме на ПРАТ «Дніпроспецсталь», яке було останнім місцем роботи позивача. Таким чином, надані позивачем докази не містять інформації, що позивач піддавався впливу несприятливих виробничих факторів під час його роботи на ПАТ «Запоріжсталь» та жодним чином не доводять фактів перевищення показників умов праці саме на нашому підприємстві, як наслідок, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між завданою моральною шкодою у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та діями ПАТ «Запоріжсталь». По даній справі належним суб`єктом встановлення зв`язку між шкідливістю умов праці та їх впливом на особу, якій завдано шкоди, є Державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», яким було видано Медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.07.2022 № 1797, в якому ПАТ «Запоріжсталь» взагалі не згадується, у тому числі і як підприємство зі шкідливими умовами праці.

Враховуючи викладені обставини, вважаємо відсутніми підстави для задоволення позовних вимог Позивача про стягнення моральної шкоди з ПАТ «Запоріжсталь».

05.02.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача ПрАТ «Дніпроспецсталь», в якому просить зменшити суму відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, що підлягає стягненню з ПрАТ «Дніпроспецсталь» на користь позивача до суми 30 000,00 грн. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 була повідомлена підприємством про умови праці, про наявність важких та шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки для здоров`я, щорічно проходила медичні огляди з метою визначення можливості за станом здоров`я працювати у вказаних умовах праці. Позивачем не надано доказів щодо зміни в організації свого життя, прикладання додаткових зусиль, наявності у нього моральної шкоди, наявність встановленого у позивача професійного захворювання не є беззаперечним доказом наявності моральної шкоди.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Від представника позивачки адвоката Попової К.Р. надійшла заява про розгляд за її відсутності та відсутності позивача. На фіксації процесу не наполягає. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» адвокат Ніколенко М.М. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі правову позицію викладену у відзиві на позов підтримує повністю.

Від представника відповідача адвоката Білик О.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, наполягає на позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що наказом № 2031 від 22.11.1983 року ОСОБА_1 було прийнято в цех холодної прокатки №1 сортувальником роздавальником на металургійний завод «Запоріжсталь». 03.05.1981 переведена в той же цех машиністом крану. Наказом №1672 від 09.10.1989 року звільнена за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до 8 років.

З 06.10.1995 року за наказом № 1337 від 06.10.1995 позивачку було прийнято машиністом крану металургійного виробництва до прокатного цеху ПрАТ «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна. Згідно наказу № 172 від 10.02.2022 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням, з підстав статті 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії (ЛЕК) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.07.2022 року за № 25/642, виданого Державною установою «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозами:

1. Вібраційна хвороба ІІ ст. від впливу загальної вібрації (хронічна полірадикулопатія з помірних статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами);

2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню (ІІ ст. за класифікацією Остапкович В.Є. та Пономарьової Н.І.);

3. Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст. Супутній діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст. кризовий перебіг, 2 ст., СН 0 ст. Ризик;

4. Киста правої нирки. Хронічний калькульозний холецистит. Аутоімунний тіреоїдит, багато вузловий зоб І ст., еутіреоз.

За даними інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння), складеної Головним управління Держпраці у Запорізькій області від 23.06.2022 року умови праці робочих місць на ПрАТ «Дніпроспецсталь» вважаються шкідливими та важкими, що відповідає Списку 2 пільгового пенсійного забезпечення. Згідно інформації ПАТ «Запоріжсталь» атестація робочих місць в період з 22.11.1983 року по 09.10.1989 року не проводилася, дані про умови праці ОСОБА_1 на робочих місцях сортувальника-здавальника (на маркуванні металу) та машиніста крана металургійного виробництва ад`юстажу цеху холодної прокатки №1 відсутні.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 12.08.2022, хронічне професійне захворювання виникло внаслідок тривалої роботи ОСОБА_1 на ПАТ «Запоріжсталь» (5 років 10 місяців) дані про умови праці в період з 22.11.1983 року по 09.10.1989 рік відсутні, та на ПрАТ «Дніпроспецсталь» (17 років 05 місяців) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів (перелік яких визначено в пункті 18 Акту).

Згідно первинного висновку ОМСЕК № 1 від 10.10.2022 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності та встановлено 60% працездатності без строку переогляду. Також рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування за рекомендацією лікаря профпатолога, невролога, пульманолога, сімейного лікаря, лікаря лор, санаторно- курортне лікування.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником чи уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику, що здійснюється у випадку, якщо порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до норм ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

Фізичні страждання це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. Суд наголошує, що моральна, і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати здоров`я, неможливо відшкодувати почуття страху, відчуття болю.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності та допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 в період тривалого часу роботи на підприємствах відповідачів, через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримала ряд професійних захворювань, в результаті чого їй 10.10.2022 року встановлена 3 група інвалідності з втратою професійної працездатності 60 % безстроково.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідачів ПрАТ «Дніпроспецсталь» та ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь».

Представниками відповідачів факт встановлення професійних захворювань позивачці ОСОБА_1 внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на їх підприємствах фактично не спростовано. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підприємствами не оскаржувався.

Твердження представника відповідача ПрАТ «Дніпроспецсталь» про те, що позивачка була обізнана із шкідливими умовами праці, погодилася на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржилася, за результатами періодичних медичних оглядів визнавалася придатною для роботи за професією, суд відхиляє через те, що добровільність виконання позивачкою робіт у шкідливих умовах праці та її обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, суд враховує, що причиною професійного захворювання позивачки ОСОБА_1 є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Доводи представника відповідача ПрАТ «Дніпроспецсталь» про здійснення підприємствами ряду компенсаційних заходів, не спростовують факту впливу негативних факторів на позивачку. Також такі заходи не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Визначення позивачки придатною для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у неї хронічних професійних захворювань і, відповідно, відповідальність підприємств за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я.

Як встановлено судом та відображено у медичному висновку Державною установою «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 20.07.2022 року, позивачці встановлений діагноз професійних захворювань. Інвалідом третьої групи із встановленням 60 % втрати працездатності позивачка визнана 10.10.2022 року. Саме з цього моменту у неї виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п. 4.1 рішення від 27.01.2004р., справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позиваці ОСОБА_1 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивачка втратила професійну працездатність, погіршилося її здоров`я, вона втратила особисті здібності, змінився уклад її життя, вона відчуває душевні страждання, пов`язані з перенесеним відчуттям незахищеності, страху і неспокою за своє здоров`я, а також через необхідність лікування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст. 23 ЦК України, враховує характер порушення прав позивачки, ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивачки, погіршення її здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих нею захворювань, внаслідок яких вона визнана інвалідом 3 групи з втратою 60 % професійної працездатності безстроково, вимушена проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного лікування, на що вимушена витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачки та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Суд зауважує що, сам факт втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд також враховує значимість здоров`я як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, бере до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивачки, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивачки моральну шкоду в загальному розмірі 60000,00 грн, розподіливши її пропорційно до її стажу роботи на вказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивачки на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 41 рік 07 місяців, з них на ПрАТ «Дніпроспецсталь» - 17 років 05 місяців, а на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - 5 років 10 місяців.

Тому, з ПрАТ «Дніпроспецсталь» ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 45000,00 гривень, а з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», зважаючи на порівняно менший стаж роботи на даному підприємстві - 15000,00 гривень.

Саме такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає достатнім та співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачці.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 в цій частині слід задовольнити частково.

Щодо оподаткування моральної шкоди.

Відповідно п.п. 164.2.14 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім, зокрема, сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння шкоди його життю та здоров`ю.

За текстом цього підпункту поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав. Обмеження розміру моральної шкоди для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб, що в певній частині нівелює рішення суду, щодо захисту таких прав.

Тому в рамках даної справи є вірним стягнення суми моральної шкоди без урахування утримання податку з доходів і зборів.

Подібний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 в рамках справи № 599/645/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розподіл судових витрат

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», пропорційно до розміру стягнутої моральної шкоди. Так, з ПрАТ «Дніпроспецсталь» ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 545,04 грн, а з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у сумі 181,68 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Попової Катерини Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна, Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 45 000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 72, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 15 000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна в дохід держави судовий збір в розмірі 545,04 грн.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, Код ) на користь держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 181,68 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 09 травня 2025 року.

Суддя В.Д. Сапунцов