УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 489/305/25

провадження № 61-5347ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєвавід 19 березня 2025 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позикиу сумі55650, 00 грн.

Заочним рішенням Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику від 27 липня 2024 року № у сумі 55 650, 00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 000, 00 грн, заборгованості за процентами в сумі 34 650, 00 грн, неустойки за кожен день прострочення повернення позики або прострочення сплати процентів у сумі 7 000, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» судовий збір у сумі 2 422, 40 грн.

Не погоджуючисьз указаним судовим рішення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 березня 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснено апелянту право на подачу до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення згідно зі статтею 285 ЦПК України.

Вказана ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не зверталася до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення.

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у вказаній справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження заочного рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року не було предметом перегляду по суті апеляційним судом, оскільки суд апеляційної інстанції постановив ухвалу з процесуальних питань, а тому рішення суду першої інстанції, яке просить скасувати заявник, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Оскільки заявником подано касаційну скаргу на заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року до його перегляду в апеляційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Стосовно оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

Підставою для скасування зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує порушення судом норм процесуального права.

Заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно позбавив її права на апеляційний перегляд справи. Вказує, що апеляційна скарга за своєю суттю містила всі елементи заяви про перегляд заочного рішення (зазначено поважну причину її відсутності в судовому засіданні, обґрунтовано порушення прав, наведено посилання на законодавчі акти). ОСОБА_1 вважає, що апеляційний суд мав оцінити зміст скарги, а не форму, та повинен був розглядати її відповідно до принципу доступу до правосуддя та статті 129 Конституції України.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За приписами частини другої та третьої статті 288 ЦПК України позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_1 не зверталася до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення.

Тлумачення статей 284, 287, 288 дає підстави дійти висновку, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який ухвалив заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року в справі №462/3542/16-ц, від 12 червня 2019 року в справі № 308/8618/17, від 05 лютого 2020 року в справі № 369/1534/18, від 08 квітня 2020 року в справі № 488/3949/16-ц, від 22 липня 2020 року в справі № 760/13894/14-ц.

Установивши, що ОСОБА_1 не подавала заяву про перегляд заочного рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на указане рішення суду у зв'язку з недотриманням установленого законом порядку перегляду заочного рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга в цій частині є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19 березня 2025 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко