Справа № 127/9847/25
Провадження 2/127/1834/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Харківської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Харківської обласної прокуратури за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди, розгляд якої відбувається у порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явились, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено.

Позивач не заперечував щодо проведення підготовчого засідання у відсутність представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Враховуючи думку позивача, а також положення ст.ст. 198, 223 ЦПК України, постановив провести підготовче засідання у відсутність представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесена до протоколу судового засідання).

Ухвалою суду від 01.04.2025 відповідачу, зокрема, було запропоновано надати суду відзив на позов та докази у строк, встановлений судом, а також роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

30.04.2025 на адресу суду надійшов відзив Харківської обласної прокуратури.

Вирішуючи питання про можливість прийняття відзиву до розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 01.04.2025 та позовну заяву з доданими до неї документами було надіслано відповідачу до його електронного кабінету. Ухвалу суду було доставлено до електронного кабінету відповідача 02.04.2025 о 02 год. 10 хв., а позовну заяву з доданими до неї документами 04.04.2025 о 19 год. 21 хв., що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів. (а.с. 85-86)

Враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвалу суду від 01.04.2025 було вручено відповідачу 02.04.2025.

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Ухвалою суду від 01.04.2025 відповідачу було встановлено строк для надання відзиву на позов та доказів п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст. 122-124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 17.04.2025.

Клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом, стороною відповідача подано не було.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, судом встановлено, що у порушення вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву відповідачем не надано підтверджуючих документів про надіслання (надання) їх позивачу та третій особі.

Згідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

З наданої відповідачем до відзиву інформації про відправлення (накладна № 118), одержувачем вбачається Харківський апеляційний суд, а не інші учасники даної цивільної справи. При цьому опис вкладення відсутній. Тому, даний доказ виконання вимог ч. 7 ст. 43, ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України - є неналежним.

При цьому, порядок подання заяв по суті справи було роз`яснено судом учасникам справи в ухвалі від 01.04.2025. Прийняття відзиву до розгляду судом без ознайомлення з його змістом позивача та третьої особи, суд вважає порушенням прав останніх.

Крім того, нормами цивільного процесуального закону чітко визначено порядок і строки подання доказів учасниками справи, що також було роз`яснено судом учасникам справи в ухвалі від 01.04.2025.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. При цьому, згідно із ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Представником відповідача не надано докази надсилання (надання) наданих разом із відзивом доказів позивачу та третій особі. Підтвердження того, що такі докази , зокрема, у позивача відсутнє; обсяг доказів не є надмірним; такі докази не є публічно доступними.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

За приписами процесуального закону суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У той же час, як вже зазначено вище, відповідачем не подано до суду доказів направлення іншим учасникам справи відзиву та доданих до нього доказів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасника провадження можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Отже, органом, через який держава бере участь у справі - Харківською обласною прокуратурою не виконано вимоги ЦПК України у частині направлення відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Системний аналіз положень ст.ст. 174 і 178 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання учасником справи відзиву без додержання вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд долучає відповідний відзив та додані до нього докази до матеріалів справи, проте не приймає до розгляду, про що постановляє відповідну ухвалу.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості повернення судом відзиву та доданих до нього доказів, поданих без додержання вимог ч. 4 і п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, тому правових підстав їх повернення відповідному учаснику справи суд не має.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, в ухвалі від 17.11.2022 у справі № 640/24955/19.

Тому, зважаючи на вищевикладене, суд не приймає відзив та додані до нього докази до розгляду.

Крім того, у ході підготовчого засідання позивачем подано заяву про витребування з Харківської обласної прокуратури матеріалів наглядової справи у кримінальному провадженні № 0001271. Позивач пояснив, що дані матеріали містять докази, які доводять обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Також позивач зауважив, що надати матеріали наглядової справи самостійно він не має можливості, оскільки такі містять конфіденційну інформацію, а тому вони можуть бути видані лише за судовим рішенням.

Заслухавши клопотання позивача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Судом прийнято до уваги, що наглядове провадження («наглядова справа») - це форма групування документів, що стосуються кримінального провадження, перевірки та листування за зверненнями, представництва інтересів держави в суді, перевірки законності прийняття процесуального рішення тощо.

Наглядове провадження нормами КПК України не передбачено. Фактично наглядове провадження передбачено виключно інструкцією з діловодства в органах прокуратури України для службового користування.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, повноваження прокурора, здійснюючого нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також його обов`язки, визначаються КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора і, відповідно, правові наслідки подання таких скарг і результат їх розгляду також чітко визначено положеннями КПК України.

Суд вважає, що докази, які просить витребувати позивач, не є необхідними для вирішення даної справи, адже такі не можуть встановлювати наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування, а тому не мають значення для вирішення даної цивільної справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, у відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про витребування матеріалів наглядового провадження у кримінальному провадженні № 0001271.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 43, 44, 76-78, 81, 83, 84, 120, 122-123, 126, 174, 178, 191, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відзив Харківської обласної прокуратури від 30.04.2025 залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Надіслати учасникам справи копію ухвали до електронних кабінетів та/або рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд попереджає учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду складена 06.05.2025.

Суддя