Справа № 710/333/25 Провадження № 2/710/277/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2025 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», від імені якого діє представник Столітній Михайло Миколайович, звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 47 591,81 грн, з яких 4996,50 грн сума кредиту, 27 106,47грн сума процентів за користування кредитом, 15 488,84 грн. сума нарахованих позивачем процентів за 124 календарних днів.
В обґрунтування позову зазначено, що 04.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4443077 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно умов договору відповідачу, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, надано 5 000,00 гривень із строком повернення 26.02.2025 та можливістю його продовження, із стандартною процентною ставкою 2,50 % на день. ТОВ « Лінеура Україна» виконало свої обов`язки перед відповідачем за кредитним договором, в той час як відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів.
25.10.2024 між ТзОВ « Фінансова компанія «Фінтраст України» та ТзОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно умов якого до ТзОВ « Фінансова компанія «Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
12.03.2025 судом відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином.
Відповідно до ухвали суду від 06.05.2025 вирішено провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини.
04.03.2024 між ТзОВ « Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4443077 про надання коштів на умовах споживчого кредиту ( а.с. 58-80).
Згідно з п.п. 1.2, 1.3 Договору сума кредиту ( загальний розмір) складає 5 000,00 гривень, строк 360 днів.
Відповідно до п. 1.4.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та знижена процентна ставка 0,01 % в день (п. 1.4.2).
Положеннями п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу ( платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 1.3 Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно графіку платежів.
Того ж дня ОСОБА_1 підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит ( стандартизована форма), умови якого збігаються з умовами договору ( а.с. 53-57).
Відповідно до договору №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 про надання послуг з переказу платежів, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», відбулося зарахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішність операції: зарахування 04.03.2024 коштів у сумі 5 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 ( а.с 81-86, 87).
На виконання ухвали суду від 12.03.2025 у частині витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» надано довідку №20.1.0.0.0/7-250319/100137-БТ від 26.03.2025, відповідно до якої, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 04.03.2024 здійснено переказ коштів на суму 5 000,00 гривень. Інформація про платника: IPAY_CREDIT_MC1, Banderu 9 .
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фінансової установи, виданого 21.01.2022, Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 24.01.2022, статуту ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна» надає фінансові послуги (а.с.98, 99).
25.10.2024 між ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст України» та ТзОВ « Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024, підписані акти прийому-передачі Реєстру боржників ( а.с. 119-138). Відповідно до платіжної інструкції від 01.11.2024 №3475 ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» сплатило вартість за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 ( а.с.139).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» за договором №4443077 про надання споживчого кредиту від 04.03.2024 за 124 календарних днів, заборгованість становить 15 488,84 грн ( а.с. 140-142).
Відповідно до рішення №251124/1 Єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, змінено найменування Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.12.2024 , ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» зареєстроване як фінансова установа, яка надає інші фінансові послуги, інші види грошового посередництва, фінансовий лізинг, інші види кредитування.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми ( ч.1 ст. 1047 ЦК України).
Із дослідженого судом Договору № 4443077 від 04.03.2024 про надання споживчого кредиту встановлено, що останній укладено в електронній формі.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом ( ч.1 ст. 205 ЦК України).
Положеннями ч.ч. 1,3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом ; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( у редакції чинній станом на час укладення договору) визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Таким чином, договір між ТОВ « Лінеура Україна» та ОСОБА_1 не суперечить вимогам наведених норм матеріального права.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно наданого розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем, остання свої зобов`язання не виконала і не повернула суму позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк.
Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, позивач відповідно до умов договору факторингу № 25/10/2024 є правонаступником у відносинах за договором кредиту №4443077 від 04.03.2024, а тому має право вимоги до відповідача.
Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту у розмірі 4996,50грн.
Щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню.
Разом із тим, суд не може погодитись із таким нарахуванням відсотків з огляду на наступне.
Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до положень ст. 3 Закону України « Про споживче кредитуванн» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.
Відповідно до ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
У той же час, перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Законупоширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже для договорів укладених до 24.12.2023 ставка має бути:- з 24.12.2023 - не більше 2,5%,- з 22.04.2024 - не більше 1,5%;- з 20.08.2024 - не більше 1%, а для договорів укладених після 24.12.2023 ставка має бути у розмірі 1%.
Договір № 4443077 про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладений 04.03.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%.
З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий розрахунок заборгованості та наводить свій розрахунок, з урахуванням обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1%.
Із розрахунку заборгованості ТОВ « Лінеура Україна» вбачається, що відсотки нараховані за період з 04.03.2024 по 18.03.2024 за ставкою 0,01%, що відповідає положенням договору та не суперечить ЗУ « Про споживче кредитування». У період з 19.03.2024 по 21.10.2024 відсотки нараховані за ставкою 2,5%, що суперечить положенням ч.5 ст. 8 ЗУ « Про споживче кредитування». Позивачем у період з 26.10.2024 по 26.02.2025 , в межах строку дії договору, нараховані відсотки за ставкою 2,5% , що також суперечить положенням ч.5 ст. 8 ЗУ « Про споживче кредитування».
Суд вважає, що розрахунок заборгованості за відсотками підлягає приведенню у відповідність положенням ч.5 ст. 8 наведеного Закону.
Щодо судових витрат.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі.
Оскільки позов підлягає задоволеню частково ( 46,3%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1121,57 грн.
Відповідно до норм ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Нормами ч.ч. 2,3,4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані : договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 між ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ордер від 13.11.2024 адвоката Столітнього М.М. на надання правничої ( правової) допомоги, заявкою %5602 на виконання доручення до Договору №17/07-2024 від 17.07.2024, відповідно до якого адвокатом Столітнім М.М. надано правову допомогу на суму 10 000,00 грн, рахунок на оплату №5602-13/11-2024 від 13.11.2024.
Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 11, 205, 514, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 211, 263-265, 280, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 1235,42 гривень та витрати на професійну правову допомогу у сумі 4630,00 гривень.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Шполянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Щербак