Номер провадження 2/404/2964/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 589627 у розмірі 48 755,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 11 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 589627.

Даний кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно п.п.1.1 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтвердила, що умови договору зрозумілі та підтвердила, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в порядку, визначеному договором.

26 грудня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 48 755,50 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу,36 705,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1050 грн. заборгованість за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 589627 у розмірі 48 755,50 грн.

Ухвалою судді від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

29 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що жодних кредитних договорів з ТОВ «МІЛОАН» відповідача не укладала, а лише підтвердила про ознайомлення з мовами кредитування. ТОВ «МІЛОАН» здійснило надсилання на її електронну адресу проекту договору з яким вона мала ознайомитись. Однак, проект договору не є самим договором, а лише визначає основні умови договору, що мав бути укладеним в майбутньому між нею та ТОВ «МІЛОАН». Оглянувши проект договору, підтвердила своїм підписом той факт, що вона ознайомлена зі змістом умов кредитування, але сам договір не бачила та з ним не ознайомлена. Вважає, що була позбавлена можливості визначити всі умови кредитного договору за яким, вона на даний час нібито має заборгованість у розмірі 48 755,50 грн.

Вказано, що матеріали справи не містять доказів, що нею особисто було підписано кредитний договір. Позивачем не надано доказів, що вона була ознайомлена з усіма умовами договору, зокрема щодо розміру відсоткової ставки кредитування, з термінами повернення коштів, строками сплати відсотків та погашення тіла кредиту. До позовної заяви не було надано повний розрахунок погашення та нарахування кредиту. Відомості, які надає позивач, не містять чітко визначеного порядку нарахування відсотків. А більшість сум з відомостей взагалі не зрозуміло на якій підставі було нараховано.

Відповідач зазначала, що позивач не надав жодних доказів того, що ТОВ «МІЛОАН» направлялись їй претензії чи повідомлення щодо необхідності сплачувати додаткові комісії за пролонгацію договору чи сплачувати за пролонгацію договору взагалі, що мало б бути підставою для перегляду умов кредитного договору. Позивачем також не було надано доказів про направлення претензій щодо повернення кредиту. На підставі наведеного, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві просив розглядати справу без участі представника.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином.

Представник відповідача, адвокат Мельник О.В. направила до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.

Так, 11 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 589627 (індивідуальна частина), який підписаний нею електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.

Згідно п.1.1 вказаного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п.1.2 зазначеного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 гривень.

Згідно п.1.3 вказаного договору, кредит надається загальним строком на 105 днів з 11 квітня 2023року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Відповідно до п.1.4 зазначеного договору, позичальник має повернути кредит, сплати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26 квітня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 25 липня 2023 року (останній день строку кредитування).

Згідно п.1.5 вказаного договору, загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3412,50 грн. в грошовому виразі та 14,562,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 43 912,50,00 грн. в грошовому виразі та 1018,00% річних в процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 18412,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 58 912,50 грн.

Відповідно до п.1.5.1 зазначеного договору, комісія за надання кредиту 1050,00 гривень, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Згідно п.1.5.2 вказаного договору, проценти за користування кредитом: 2362,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Згідно п.1.5.3 вказаного договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Згідно п.1.6 вказаного договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору.

Згідно п.1.7 вказаного договору, позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальника.

Згідно п.2.1 вказаного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *20.

Згідно п.2.2.1 вказаного договору, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат) вказаних в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2., в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Згідно п.2.2.2 вказаного договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору.

Згідно п.2.2.3 вказаного договору, проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3. договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентного ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Відповідно до п.3.2.6 зазначеного договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим договором кредитодавець отримає від позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань позичальника за договором.

Згідно п.4.2 вказаного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахування пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п.1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п.1.5.3 договору. Обов`язок позичальник по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Відповідно до п.6.1 зазначеного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.3 вказаного договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів).

Відповідно до п. 6.5, 6.6 зазначеного договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Місцем укладення та виконання цього договору є місцезнаходження кредитодавця.

Згідно п.7.1 вказаного договору, цей договір (з додатками № 1 та № 2, та правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутися не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору.

Як вбачається з графіка платежів за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору про споживчий кредит, датою видачі кредиту є 11 квітня 2023 року, датою повернення кредиту є 25 липня 2023 року. Загальна вартість кредиту становить 58 912,50 грн.

У паспорті споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит, передбачено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту кредит; сума кредиту 15000 гривень 00 копійок; строк кредитування 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, мета отримання - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб надання переказ на картковий рахунок. Забезпечення не застосовується. Власний платіж споживача не передбачається.

Процентна ставка: 1.05 відсотків за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду вказаного з п. 1.3.1. договору. Стандартна ставка: 3.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п. 1.3.2. договору. Тип процентної ставки: фіксована. Платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 1050,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Платежі за супровідні послуги третіх осіб, обов`язкові для укладення договору/ отримання кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страховика: відсутні. Платежі за послуги кредитного посередника, що підлягають сплаті споживачем: відсутні. Загальні витрати за пільговий період складають 3412.50 грн., загальні витрати за кредитом за весь строк кредитування складають 43912,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за пільговий період згідно п. 1.3.1 договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 18412,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування згідно п.1.3 договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 58 912,50 грн. Реальна річна процентна ставка за пільговий період: 14,562.00 відсотків річних. Реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування: 1018.00 відсотків річних.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту/позики, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

ТОВ «МІЛОАН» виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача.

Надання грошових коштів підтверджується договором, додатками до нього, підписаними електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача, а також копією платіжного доручення.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність укладеного між ТОВ «МІЛОАН» (первісним кредитором) та відповідачем у справі вказаного правочину.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Так, 26 грудня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 48 755,50 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 36 705,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1050 грн. заборгованість за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 48 755,50 грн. При цьому, із вказаного розрахунку вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків чи штрафних санкцій.

Нарахування відсотків за кредитним договором здійснено відповідно до умов договору, а саме в межах строку договору, та в розмірі, встановленому умовами договору.

Дані розрахунки заборгованості суд визнає достовірними та правильними, приймаючи до уваги як належні та допустимі докази, що відповідають вимогам ст. 78-80 ЦПК України, оскільки вказані розрахунки підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, містять детальний розрахунок нарахованої заборгованості, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом, керуючись ст. 627 ЦПК України, а також умовами кредитного договору, встановив, що їх розмір визначений правильно.

Доказів погашення відповідачем заборгованості за вищевказаним кредитним договором як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять.

Таким чином, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого відповідачем виконані не були.

Правовою підставою заявлених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит є правомірними та підлягають до задоволення.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, відзиві на позов, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Із встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«ЄАПБ» суми заборгованості за кредитним договором № 589627 у розмірі 48 755,50 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 354ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 589627 у розмірі 48 755,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б.30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 07.05.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова