Справа № 938/380/21
Провадження № 22-з/4808/48/25
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

01 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Рашковської Лени Олександрівни про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Верховинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держегокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним та скасування рішення Верховинської селищної ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , Верховинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держегокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним та скасування рішення Верховинської селищної ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Верховинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держегокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним та скасування рішення Верховинської селищної ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Додатковим рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою та понесений виконавчий збір у цій справі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у розмірі 9600 грн, пов`язаних із професійною правничою допомогою.

У стягненні витрат щодо виконавчого збору за постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року щодо забезпечення позову в розмірі 12584,60 грн відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2024 року та додаткове рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 рокузалишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позиції інших учасників справи

14 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Рашковська Л. О. через систему «Електронний суд» подала заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в розмірі 4000 грн.

До заяви долучила Акт виконаних робіт (послуг) від 08 квітня 2025 року, Договір № 5/25 про надання професійної правничої допомоги (представництво та захист) від 10 березня 2025 року, укладений між нею та ОСОБА_1 , а також скріншот з телефону про надходження грошових коштів в сумі 2000 грн, призначення: «оплата правничої допомоги по справі № 937/380/21 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ».

25 квітня 2025 року Миронюк Г. М. засобами поштового зв`язку подала заперечення на зазначену заяву, в яких просила відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Рашковської Л. О. про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. В обґрунтування заперечень вказала, що представником відповідачки не долучено до заяви підписаний договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, а також не надано доказів оплати правової допомоги, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу стороною відповідачки документально не підтверджені та не доведені.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

01 травня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Рашковська Л. О. через систему «Електронний суд» подала заява про розгляд питання щодо стягнення судових витрат без її участі та без участі заявниці.

Правове обґрунтування та висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

За змістом частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За правилами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду у справі № 922/2604/20 вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 травня 2024 року у cправі № 910/1757/22.

Установлено, що інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції представляла адвокат Рашковська Л. О.

До закінчення судових дебатів стороною відповідачки було зроблено заяву, що докази щодо розміру судових витрат будуть подані нею протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

14 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо судових витрат на правничу допомогу.

Як доказ на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, стороною відповідачки подано договір про надання правової допомоги № 5/25 від 10 березня 2025 року, який не підписаний сторонами. Крім того, долучено акт виконаних робіт (послуг) від 08 квітня 2025 року про сплату 4000 грн витрат на допомогу адвоката в апеляційній інстанції, який також не містить підпису сторін. Долучені до заяви скріншоти з телефону про надходження грошових коштів в сумі 2000 грн, призначення: «оплата правничої допомоги по справі № 937/380/21 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 », не можна вважати належним доказом оплати послуг, оскільки такі не містять необхідних реквізитів, за допомогою яких суд міг би встановити перерахування коштів від клієнта адвокату, розрахункового документа чи його засвідченої копії суду не представлено.

Будь-який інший документ, який би документально підтверджував понесення витрат на правничу допомогу сторони відповідачки у матеріалах справи відсутній.

За таких обставин, апеляційний суд уважає, що сторона відповідачки не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді апеляційної інстанції, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Рашковської Лени Олександрівни про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Верховинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держегокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним та скасування рішення Верховинської селищної ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта