ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Суми

Справа №591/5945/23

Номер провадження 22-ц/816/553/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне виробничо-комерційне мале підприємство «АГРО-1»,

третя особа державний реєстратор Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Іземенко Юлія Василівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гриценка Бориса Миколайовича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року у складі судді Сидоренко А.П., ухвалене у м.Суми, повне рішення складено 08 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в :

19 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виробничо-комерційного малого підприємства «АГРО-1» (далі ПВКМП «АГРО-1»), третя особа - державний реєстратор Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Іземенко Юлія Василівна про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 лютого 2020 року рішенням державного реєстратора Іземенко Ю.В. за ПВКМП «АГРО-1» зареєстроване право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1727,8 кв.м, розташовані в АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності є рішення Арбітражного суду Сумської області № 1864-16/117 від 25 травня 2001 року та акт приймання передачі б/н від 12 грудня 2001 року.

Відповідно до вищезазначеного рішення було стягнуто з АТ «Інтернафтогазбуд» в рахунок погашення боргу на користь ПВКМП «АГРО-1» майно: приміщення магазину в АДРЕСА_1 , вартістю 91069,75 грн, 12 т труби вартістю 41712 грн та 4 т. труби вартістю 11040 грн, всього 143521,75 грн. 01 червня 2001 року АТ «Інтернафтогазбуд» передало, а ПВКМП «АГРО-1» отримало вбудовані приміщення в АДРЕСА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 та час», торгівельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») вартістю 91069,75 грн. загальною площею 1939,9 кв. м.

Позивач є власником нежитлового приміщення, розташованого на 1-му та 2-му поверсі за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27 січня 2022 року. Спірні підвальні приміщення знаходяться під приміщеннями позивача та третіх осіб і є допоміжними для власників нерухомості, призначені для обслуговування будинку та підвищення життєвого комфорту його мешканців і на праві спільної сумісної власності належить всім співвласникам житлового будинку. Крім того, вважає, що рішення Арбітражного суду Сумської області № 1864-16/117 від 25 травня 2001 року та акт приймання передачі б/н від 12 грудня 2001 року не є правовстановлюючими документами для реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Посилаючись за вказані обставини та остаточно уточнивши позовні вимоги, просив скасувати рішення від 19 лютого 2020 року про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1727,8 кв. м, розташовані в АДРЕСА_1 за ПВКМП «АГРО-1», cтягнути з ПВКМП «Агро-1» на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гриценко Б.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо правомірності державної реєстрації, оскільки така реєстрація була здійснена за відсутності належних документів, що є підставою для її скасування. Вказує, що рішення суду порушує його права, оскільки він не може повноцінно використовувати нежитлове приміщення, належне йому на праві власності, за відсутності допоміжних приміщень.

Суд першої інстанцій не дійшов кінцевого висновку щодо статусу спірного приміщення. Судове рішення в цій частині має нелогічний та непослідовний характер.

Неправильне застосування норм матеріального права, на думку апелянта, полягає в тому, що суд першої інстанції посилається на нормативні положення, що не стосуються предмету спору.

У відзиві на апеляційну скаргу ПВКМП «АГРО-1», не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Гриценка Б.М., представника ПВКМП «АГРО-1» Нємцева В.А., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Арбітражного суду Сумської області у справі № 1864-16/117 від 25 травня 2001 року за позовом ПВКМП «АГРО-1» до ВАТ «Інтернафтогазбуд» про стягнення грошової суми, стягнуто з ВАТ «Інтернафтогазбуд» в рахунок погашення боргу в розмірі 143820 грн належне йому на праві власності майно - приміщення, розташоване в АДРЕСА_1 вартістю 91069,75 грн., 12 т. труби 720 мм х 9 загальною вартістю 41712 грн та 4 т. труби вартістю 11040 грн на користь ПВКМП «АГРО-1» м. Суми, вул. Харківська, 5, видати наказ.

Стягнуто з ВАТ «Інтернафтогазбуд» в рахунок погашення боргу на користь ПВКМП «АГРО-1» за рахунок майна, яке належить йому на праві власності на користь ПВКМП «АГРО-1» 1438 грн 20 коп витрат по сплаті держмита, 69 грн арбітражних витрат, видати наказ (а.с. 30-31, 66).

З копії акту приймання-передачі вбудованих приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що на підставі рішення Арбітражного суду Сумської області № 1864-16/117 від 25 травня 2001 року ВАТ «Інтернафтогазбуд» передає, а ПВКМП «АГРО-1» приймає вбудовані приміщення за адресою АДРЕСА_1 (магазин «Мода та час», торговий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») загальною площею 1939,9 квадратних метри вартістю 91069,75 грн відповідно до поповерхового плану експлікації внутрішніх робіт. Акт затверджено Головою правління ВАТ «Інтернафтогазбуд» М.С.Голіусом та директором ППКМП «АГРО-1» А.Мисік 01 червня 2001 року (а.с.7, 67).

З копії акту приймання-передачі б/н від 12 грудня 2001 року вбачається, що на підставі рішення Арбітражного суду Сумської області по справі № 1864-16/117 від 25 травня 2001 року в доповнення до раніше, складеного акту прийому-передачі від 01 червня 2001 року вбудованих приміщень (що знаходяться на 1-му та 2-му поверхах багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 ) ВАТ «Інтернафтогазбуд» передає, а ПВКМП «АГРО-1» приймає вбудовані приміщення підземної частини багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться під магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 », торговим комплексом «Купава» та магазином «Янтарь» загальною площею1727 квадратних метрів (що складає 4300 куб.м.), які призначені для обслуговування вбудованих приміщень 1-го та 2-го поверхів (а.с. 68).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 травня 2023 року ПВКМП «АГРО-1» належить нежитлове приміщення, загальною площею 1727,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Іземенко Ю.В., Хотінська селищна рада Сумського району Сумської області індексний номер: 51296956 від 24 лютого 2020 року. Документи, які подані для державної реєстрації: рішення суду, серія та номер: 1864-16/117, виданий 25 травня 2001 року, видавник: Арбітражний суд Сумської області; Акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 12 грудня 2001 року, видавник: ВАТ «Інтернафтогазбуд»/ПВКМП «АГРО-1» (а.с. 8-20).

Також з інформації з цього Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 27 січня 2022 року належить право власності на нежитлове приміщення на 1-му та 2-му поверсі в будівлі літера «А-16», кафе з прибудовою, за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27 січня 2022 року укладеному між ТОВ «Голстрім» в особі представника Кравченка П.А. та ОСОБА_1 позивач набув право власності на нежитлове приміщення на 1-му та 2-му поверсі в будівлі літера «А-16», кафе з прибудовою, загальною площею 951,15 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-23).

Листом (дату та номер встановити не можливо через давність документа) Державний комітет Ради міністрів УРСР у справах будівництва надав дозвіл на розроблення та застосування індивідуальних проектів 2-поверхових вбудовано-прибудованих приміщень до житлових будинків по АДРЕСА_1 : промтоварних магазинів до 14-поверхових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Зі змісту характеристик будинку, що проектується, наведених у Завданні на проектування, слідує, що за адресою АДРЕСА_1 проектувався 72-квартирний 14-поверховий житловий будинок (т.п. 124-87-107/1,2) із вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів «Книга» (площа торгівельної зали 765 м2), «Парфумерія» (площа торгівельної зали 244 м2) та «Ювелірний» (площа торгівельної зали 257 м2) (а.с.70-72).

За висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1723 від 15 серпня 2023 року приміщення техпідпілля за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ПВКМП «АГРО-1», не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою, оскільки вони не призначені для забезпечення експлуатації інженерних мереж житлового будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (не містять кладових, сміттекамер, шахт й машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер т.і.). За місцем свого розташування приміщення техпідпілля знаходяться за межами підвалу, житлового будинку. Приміщення техпідпілля не призначені для побутового обслуговування мешканців будинку (обладнання кладових) (а.с.73-90).

Судом досліджено копію реєстраційної справи № 101, номер запису про право власності 35639119 (а.с. 121-143).

Згідно завдання на проектування стосовно коректування 72-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгівлі по АДРЕСА_1 визначено характеристика об`єкта проектування: 14 поверховий житловий будинок (т.п. 124-87-107/1,2) із вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів «Книга» (площа торгівельної зали 765 м2), «Парфумерія» (площа торгівельної зали 244 м2) та «Ювелірний» (площа торгівельної зали 257 м2) (а.с. 70-72).

З наданих суду актів приймання-передачі від 01 червня 2001 року та від 12 грудня 2001 року укладених ВАТ «Інтернафтогазбуд» та ПВКМП «Агро-1» вбачається, що відбулася передача відповідачу вбудованих приміщень - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 та час», торговий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та вбудовані приміщення підземної частини багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться під магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 та час», торговим комплексом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які призначені для обслуговування вбудованих приміщень 1-го та 2-го поверхів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено обставини, які вказують на порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

З наведених норм убачається, що у житлових будинках можуть бути як допоможні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спірне нежитлове приміщення зі стадії проектування та будівництва мало інше призначення відмінне від призначення у виді обслуговування будинку, власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням, а тому воно не є таким, на яке розповсюджується режим допоміжних приміщень.

Суд першої інстанції також належним чином обґрунтував відсутність підстав вважати, що права та інтереси позивача порушені, як окрему підставу для відмови у задоволенні позову, зазначивши, що на момент постановлення державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Іземенко Ю.В. рішення від 24 лютого 2020 року про державну реєстрацію права власності на зазначені нежитлові приміщення, позивач не був власником нежитлових приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яке набув 27 січня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасувати рішення від 19 лютого 2020 року про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1727,8 кв. м, які розташовані в АДРЕСА_1 за ПВКМП «АГРО-1».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, стосуються переоцінки письмових доказів і обставин справи, не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гриценка Бориса Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов