У Х В А Л А

23 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 562/2757/24

провадження № 61-4189ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, відмовлено у відкритті провадження.

01 квітня 2025 року представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Гачак І. О. через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2025 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та навести інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали, 08 квітня 2025 року заявник направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору.

Крім цього, 15 квітня 2025 року заявник подав до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження до якої долучив копію наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 березня 2025 року № 160/од про запровадження простою на період з 27 березня 2025 року по 31 березня 2025 року, копію наказу від 31 березня 2025 року № 171/од про внесення змін до наказу від 26 березня 2025 року № 1160/од «Про запровадження простою», копію наказу від 04 квітня 2025 року № 180/од «Про припинення простою» та копію службової записки від 24 березня 2025 року.

Заявник зазначає, що причиною пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень стала кібератака, яка відбулась 23 березня 2025 року на серверах Акціонерного товариства «Українська залізниця», що в подальшому спричинило призупинення роботи електронних серверів та запровадження часткового простою працівників.

Наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд вважає неповажними з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підстави пропуску строку на касаційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин належать обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень 13 лютого 2025 року Рівненський апеляційний суд прийняв у відкритому судовому засіданні постанову у справі № 562/2757/24 за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» брав участь у судовому засіданні за допомогою відеозв`язку під час розгляду його апеляційної скарги.

Таким чином, заявник знав про розгляд 13 лютого 2025 року судом апеляційної інстанції поданої ним апеляційної скарги.

Повний текст постанови Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року складено в той же день та забезпечено надання загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 17 лютого 2025 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 17 березня 2025 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 01 квітня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Як встановлено з матеріалів касаційного провадження, заявник отримав повний текст оскаржуваної постанови 15 лютого 2025 року (у вихідний день) через підсистему «Електронний Суд», що підтверджується копією роздруківки з електронного кабінету.

Відповідно до наданих заявником копій документів (наказів) встановлено, що на період з 27 березня 2025 року до 05 квітня 2025 року запроваджено у Акціонерному товаристві «Українська залізниця» режим простою для працівників апарату управління та інших працівників виробничого штату, робота яких пов`язана з використанням комп`ютерної техніки регіональної філії «Львівська залізниця», та керівників виробничих структурних підрозділів.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою відповідатиме усім вимогам процесуального закону.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс Є. А. проти Іспанії»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається, вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata».

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що в ухвалі від 08 квітня 2025 року про залишення касаційної скарги заявника без руху, судом було надано оцінку вказаним обставинам та зазначено, що заявник у своїй заяві не надав логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало йому реалізувати право на касаційне оскарження судових рішень протягом встановленого законом строку після отримання повного тексту цього рішення, а посилання на кібератаку серверів Акціонерного товариства «Українська залізниця» є необґрунтовані як підстави для поновлення пропущеного строку.

Разом з тим, заявник не надав доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції саме з 17 лютого 2025 року (наступний день (робочий день) після отримання повного тексту постанови) до 19 березня 2025 року (30 день з дня вручення повного тексту судового рішення).

Причин пропуску строку для звернення з касаційною скаргою в цей проміжок часу - не наведено.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 вказала, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

За таких обставин касаційний суд доходить висновку про неповажність наведених заявником підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання свої обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оцінивши наведені заявником у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки причини пропуску заявником цього строку є неповажними, та відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року.

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені в клопотанні Акціонерного товариства «Українська залізниця» підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська