Справа № 635/7061/24
Провадження № 2/635/2050/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Пекаренін Андрій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липці Харківського району Харківської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 18.03.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О., відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день своєї смерті, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані: АДРЕСА_1 . Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.1991. Земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності серії ХР-25-91-062553. Позивачка, ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 самостійно похоронила останню та продовжила проживати за адресою: АДРЕСА_1 . У травні 2021 року розбираючи речі померлої ОСОБА_1 знайшла Заповіт ОСОБА_2 від 18.03.2016. Після цього, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 29.05.2021 державний нотаріус Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В постанові державний нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Оскільки хоча і проживала з померлою на момент її смерті, однак не надала доказів цього нотаріусу. ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса позивачка не звернулася, оскільки не знала про наявність заповіту. Після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2021 ОСОБА_1 вирішила звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, одна через те, що в неї троє малолітніх дітей, не було ні фінансової можливості, ні часу для звернення до спеціаліста для підготовки позову до суду. Наявність у ОСОБА_1 трьох малолітніх дітей підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також, в результаті укладення шлюбу 07.10.2017 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , прізвище дружини « ОСОБА_8 » було змінено на « ОСОБА_9 ». За вказаних обставин, відновити свої права іншим чином, ніж через звернення до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_1 не може. Ніхто інший до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, інших спадкоємців немає.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.07.2024 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні, витребувано матеріали спадкової справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача до суду надав заяву про підтримання позовних вимоги, та просять їх задовольнити, також просять розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, яким не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без їх участі.

Беручи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи, що наведені у позовній заяві, здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає про таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2020, виданого виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 18.03.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О., відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження: Все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те на що вона за законом матиме право на день своєї смерті, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.1991.

Земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності серії ХР-25-91-062553.

Позивачка, ОСОБА_1 , проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 самостійно похоронила останню та продовжила проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

У травні 2021 року розбираючи речі померлої ОСОБА_1 знайшла Заповіт ОСОБА_2 від 18.03.2016.

Після цього, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.05.2021 державний нотаріус Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В постанові державний нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Оскільки хоча і проживала з померлою на момент її смерті, однак не надала доказів цього нотаріусу.

ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса позивачка не звернулася, оскільки не знала про наявність заповіту.

Після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2021 ОСОБА_1 вирішила звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, одна через те, що в неї троє малолітніх дітей, не було ні фінансової можливості, ні часу для звернення до спеціаліста для підготовки позову до суду.

Наявність у ОСОБА_1 трьох малолітніх дітей підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також, в результаті укладення шлюбу 07.10.2017 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , прізвище дружини « ОСОБА_8 » було змінено на « ОСОБА_9 ».

За вказаних обставин, відновити свої права іншим чином, ніж через звернення до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_1 не може.

Ніхто інший до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, інших спадкоємців немає.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

У частині третій статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі № 2516/1356/12-ц (провадження N 61-28938св18) зроблено висновок, що "за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини".

Крім того, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» міститься правова позиція відповідно до якої особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нотаріус не здійснив належним чином повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС №681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Як вбачається з копії спадкової справи, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, що заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви ОСОБА_1 29.05.2021 державний нотаріус Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В постанові державний нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Оскільки хоча і проживала з померлою на момент її смерті, однак не надала доказів цього нотаріусу. Інших спадкоємців за законом, які б подавали заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений законом строк, немає.

Враховуючи, що у позивачки були наявні перешкоди, які унеможливлювали вчасно подати заяву про прийняття спадщини, з урахуванням її стану здоров`я, наявності захворювання, яке потребувало лікування, перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджено належними та допустимими доказами, аналіз яких в сукупності свідчить про наявність у позивача об`єктивних, непереборних та істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а вимоги позивачки про визначення додаткового строку для її прийняття такими, що підлягають задоволенню та визначає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липці Харківського району Харківської області, два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9-13, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 1270, ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липці Харківського району Харківської області, - два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: Адвокат Пекаренін Андрій Анатолійович, АДРЕСА_3 .

Відповідач: Липецька сільська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження юридичної особи: 62414, Україна, Харківський р-н, Харківська обл., с. Липці,вул. Покровська, буд. 5.

Суддя Т.П.Даниленко