У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/891/25

Номер провадження 2-н/184/147/25

08 травня 2025 року

Суддя Покровського міського суду Дніпропетровської області Коваленко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 160 ч.1 ЦПК України судовий наказ особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно доп.4 ч.1ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половина заробітку (доходу) платників аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідноп.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Станом на 1 січня 2025 року 50-відсотковий мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від віком до 6 років становить 1281,50 грн.

Виходячи з контексту вищенаведених норм права, прихожу до висновку, що вимога про стягнення аліментів у визначеному заявником розмірі не передбачена п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, а має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165ЦПК України у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки вказані у заяві ОСОБА_1 вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000,00 грн., не відповідають приписам п. 5 ч.1 ст.161 ЦПК України суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст.165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до повноліття дитини.

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст.164 ч.2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Покровського міського суду В. О. Коваленко