КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2920/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Панченко О.М.,-

встановив:

У липні 2024 року ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» звернулось до суду із названим позовом.

ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № CL-296780у розмірі 285 405 грн 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-296780 про надання споживчого кредиту.

08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № CL-296780.

ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 285 405 грн 14 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року названий позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» заборгованість за кредитним договором CL-296780 від 14 лютого 2022 року в розмірі 285 405 грн 14 коп., сплачений судовий збір у розмірі 3 424 грн 86 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 15 серпня 2024 року скасувати.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-296780 про надання споживчого кредиту.

08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № CL-296780.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 285 405 грн 14 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Заборгованість за кредитним договором складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 129 355 грн 59 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 43 274 грн 94 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 9 036 грн 79 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 103 737 грн 82 коп.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» надало копію: договору факторингу від 08 листопада 2023 року; досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні; розрахунок заборгованості.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Так, матеріалами справи підтверджується, що між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-296780 про надання споживчого кредиту.

Відповідач не заперечував та не спростовував факт укладення ним вказаного кредитного договору і отримання коштів.

Первісний кредитор свої зобов`язання за договором № CL-296780 виконав у повному обсязі.

Так, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Судом встановлено, що 08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу.

Копія договору факторингу та реєстру переходу прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором є обгрунтованим, оскільки ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» у передбаченому законом порядку відповідно до укладеного договору факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором укладеним із первісним кредитором.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримував повідомлення про укладення між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» договору факторингу, колегія суддів оцінює критично, оскільки до матеріалів справи долучені належні та допустимі докази на підтвердження направлення на поштову адресу відповідача досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні; розрахунок заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду від 15 серпня 2024 року в частині стягнення сплаченого судового збору підлягає скасуванню враховуючи, що відповідач має пільги щодо звільнення від сплати судового збору, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено копію посвідчення (категорії 2) особи, яка потерпіла внаслідок чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у даній справі є відповідачем, відтак, на апелянта вищенаведені норми закону не поширюються.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 серпня 2024 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко