Справа №638/4000/25
Провадження № 2/638/3551/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Теслікова І.І.,

за участі секретаря судового засідання Зубко А.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Кіслової О.О. ( в режимі відеоконференції),

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради, треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна та визнання права власності,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради в якому просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 2 кімнат житловою площею 28,1 кв.м., загальною площею 42,6 кв.м.; зняти арешт з майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна № 55742406 від 15.03.2018 Шевченківського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, обтяження №25932242; виключити відомості з державного реєстру речових прав щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_3 , запис про обтяження №25932242 від 15.03.2018.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 07 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою в порядку загального позовного провадження. Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися вимогами ст. 178-180, 193 ЦПК України.

Ухвалою суду від 27 березня 2025 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Витребувано з Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №202/2023, що була відкрита після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали, в якому просить суд: 1) постановити окрему ухвалу суду, якою скасувати Постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби

м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 15.03.2018 про арешт майна боржника ОСОБА_3 за виконавчим провадження №55742406, виконавчий лист №638/3877/14-ц; 2) зняти арешт з майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі Постанови про арешт майна за виконавчим провадженням №55742406 від 15.03.2018 Шевченківського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області; 3) виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_3 , запис про обтяження №25932242 від 15.03.2018; 4) визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування якої зазначила, що державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в порушення ч.6 ст. 48 Закону України №1404 - VIII не звернувся до суду щодо визначення частки квартири, якою володів ОСОБА_3 , і виніс Постанову про арешт майна боржника від 15.03.2018. Вважає, дії державного виконавця Шевченківського ВДВС щодо винесення постанови від 15.03.2018 за виконавчим провадженням №55742406 «Про арешт майна боржника» ОСОБА_3 є протиправними, а вказана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та представник позивача клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представники відповідачів, представник третьої особи та третя особа в підготовче судове засідання не з?явились, з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином.

Вирішуючи клопотання позивача ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно з ч.5 ст.262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

Окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для постановлення окремої ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що "при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком".

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 755/15473/20.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для постановлення окремих ухвал на даній стадії розгляду справи, а саме на стадії підготовчого судового засідання.

Частиною 1 ст.189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Крім того, клопотання про постановлення окремої ухвали суду містить тіж самі вимоги, як і позовна заява.

Керуючись статтями 257, 260, 261, 262, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення судом окремих ухвал відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Теслікова