ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4582/25 Справа № 177/1126/24 Суддя у 1-й інстанції - Панчук М.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту»

відповідачі Голова Криворізької районної державної адміністрації Ситниченко Євген Володимирович, Криворізька районна державна адміністрація, Голова Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Усик Галина Олексіївна, Гречаноподівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

інші особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року, яку ухвалено суддею Панчук М.В. в с-щі Широке Дніпропетровської області, дата складення повного тексту судового рішення відсутня,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», в інтересах якої діє ОСОБА_40 , звернулася з позовом до голови Криворізької районної державної адміністрації Ситниченко Євген Володимирович, Криворізької районної державної адміністрації, Голови Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Усик Галина Олексіївна, Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», інші особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , про визнання рішення, дії (бездіяльності) неправомірними та такими, що перешкоджають захисту інтересів держави, порушують право власності на землю, заподіюють шкоду суспільному інтересу та екологічним правам на безпечне життя та здорове довкілля жителів міста Кривий Ріг, сіл Міролюбівка та Свистунове, припинення діяльності юридичної особи, зобов`язання повернути безпідставно набуті земельні ділянки та грошові кошти (доходи) від самовільного користування земельними ділянками.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для виправлення недоліків.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року виправлено описку в ухвалі Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_41 не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, вважає її помилковою та такою, що перешкоджає подальшому розгляду справи, тому просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя Панчук М.В., усвідомлюючи, що сторона юридичного спору, яка звернулась за судовим захистом, не володіє фінансовими можливостями сплатити нерозумно високий розмір судового збору, вдався до зловживання наданим законодавством виправляти описки за власною ініціативою й свавільно змінив зміст ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначає, що для відправлення правосуддя у сфері земельних відносин, суд поклав на позивача - добровільне об`єднання фізичних осіб, що мають обмежені ресурси для життєдіяльності та соціальної конкурентоздатності, перебувають в стані дезадаптації внаслідок складних життєвих обставин, постійно перебувають під впливом негативних впливів соціальних, політичних екологічних факторів, непомірний тягар сплатити судовий збір на рівні максимальної суми судового збору за вимогу майнового характеру, тобто 1 059 800 грн, що є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

Від Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в інтересах якого діє адвокат Клочков С.О., та голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Ситниченка Є.В. надійшли відзиви на апеляційну скаргу, які обґрунтовано тим, що доводи апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку із фактичної зміною змісту ухвали, не відповідають дійсності, оскільки суд не поклав на позивача додаткових вимог, а лише уточнив розмір судового збору відповідно до положень чинного законодавства. Вважає, що ОСОБА_41 намагається створити для суду уявлення, що фактично стороною по справі є не юридична особа Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», а саме фізична особа ОСОБА_41 голова бюро. Крім того, позовна заява не містить жодних причин щодо неможливості визначити розмір майнових вимог, у тому числі через неможливість отримати витяги про нормативно-грошову оцінку земель. Підсумовуючи викладене, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Апеляційний судом встановлено, що у травні 2024 року Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», в інтересах якої діє ОСОБА_40 , звернулася з позовом в якому просить визнати рішення, дії (бездіяльність) голови Криворізької районної державної адміністрації Ситниченка Є.В., голови Гречаноподівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Усик Г.О. неправомірними та такими, що перешкоджають захисту інтересів держави, порушують право власності на землю, заподіюють шкоду суспільному інтересу та екологічним правам на безпечне життя та здорове довкілля жителів міста Кривий Ріг, сіл Міролюбівка та Свистунове, а тому числі заінтересованих осіб, зазначених у позовній заяві, та іншим фізичним особам членам (їх спадкоємцям) ліквідованих колективних сільськогосподарських підприємств «Вільне» і «Латівка» безпідставно набуте у власність Криворізької районної державної адміністрації для здійснення розпочатої з порушенням природоохоронного законодавства планової діяльності «Будівництво хвостосховища «ІІІ карта» шламового господарства рудозбагачувальної фабрики на території Гречаноподівської та Новолатівської сільських рад Широківського району Дніпропетровської області ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» майно земельні ділянки, кадастрові номери яких зазначено у позовній заяві.

Широківський районний суд Дніпропетровської області ухвалою від 18 лютого 2025 року залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строку для виправлення недоліків (том 2 а.с. 77-84).

Широківський районний суд Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року з власної ініціативи виправив описку у вищевказаній ухвалі (том 2 а.с. 87-88).

Виправляючи описку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що судом при постановлені ухвали було допущено описку, яка не змінює рішення по суті, та зазначає, що так як відсутня оцінка вартості спірного майна, тому згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України, абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Таким чином, суддя керуючись ч. 4 ст. 134 та ч. 2 ст. 176 ЦПК України, попередньо визначає суму судового збору, яку має сплатити позивач за заявлену ним позовну вимогу майнового характеру на рівні максимальної суми судового збору за вимогу майнового характеру, тобто 1059800 грн, яку позивачу необхідно сплатити або визначити ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 3028 грн та не більше 1059800 грн.».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11.

Описка як помилка в судовому рішенні визначається за такими ознаками: 1) це механічна помилка, якої припустився сам суд, а не учасник справи; 2) описка є мимовільною, випадковою помилкою суду, допущеною під час письмово-вербального викладення змісту рішення; 3) до описок не належать помилки, наявні в наданих суду документах (тобто допущені іншими учасниками справи, хоча вони і призводять, як наслідок, до неправильного цитування судом, однак не є описками в розумінні процесуального закону).

Для того, щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: - вона повинна бути механічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); - таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; - помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Арифметичні помилки - це помилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути неправильний розрахунок суми позовних вимог, яка на думку суду, підлягає присудженню позивачу, або неправильний розрахунок розподілу судових витрат. Не є арифметичними помилками, а отже, і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився (постанова Верховного Суду від 07.05.2020 року в справі № 576/599/17-ц).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Широківського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року, суд першої інстанції виправив описку в ухвалі Широківського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року, змінивши фактично посилання на статті, які стосуються стягнення судового збору за подання позовної заяви з фізичної особи на статті, що застосовуються до юридичної особи.

Колегія суддів апеляційного суду, оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зміст вищевказаної ухвали, погоджується із висновком суд першої інстанції про необхідність внесення виправлень в ухвалу про залишення позовної заяви без руху та не вбачає підстав вважати, що виправлення змінюють суть ухвали суду, адже приводить ухвалу про залишення без руху у відповідність до вимог чинного законодавства для вірного обрахування судового збору, який підлягає стягненню з позивача.

Доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_42 фактично зводяться до незгоди з ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Підстав застосування до позивача положень Закону України «Про судовий збір» як до фізичною особи, апеляційний суд не вбачає, оскільки позивачем по справі є юридична особа - Громадська організація «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», а ОСОБА_41 є особою, яка здійснює представництво юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач, у разі наявності відповідних підстав, може звернутися до суду першої інстанції із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк. Незгода сторони позивача з розміром судового збору, який підлягає сплаті за подачу позовної заяви, не є підставою для скасування ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_41 28 лютого 2025 року звернулася із заявою до Широківського районного суду Дніпропетровської області про продовження процесуального строк в якій просила продовжити строк на виконання ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2025 року для можливості подання позивачем уточненої позовної заяви з документом про сплату судового збору та довіреностями на інших осіб, яка ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року задоволено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів, при вищевикладених обставинах, вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_42 такими, що не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту», в інтересах якої діє Нікульнікова Василина Василівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 травня 2025 року.

Головуючий

Судді