СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6763/25

пр. № 2/759/3921/25

07 травня 2025 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

01.04.2025року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 37512,50 гривень та судові витрати по справі у розмірі 3028,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.04.2024 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено договір позики №2873544.

14.06.2021року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21.

Відповідно до реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23912,50 грн.

21.10.2020 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір №07462-10/2020.

11.08.2021року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №11082021.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до договору факторингу №11082021 від 11.08.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13600,00 грн.

Відповідач умови договору не виконав і має заборгованість в сумі 37512,50 гривень.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив.

09.04.2025 на адресу суду надійшов відзив по справі, згідно якого відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що не укладала договорів позики та в матеріалах справи відсутні докази погодження відповідачкою будь-яких умов.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення.

Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 22.04.2024року згідно індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 2873544 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 остання отримала кредит в розмірі 7500,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності.

Згідно п.п.2.2 п.2 договору кредит надається строком на 30 днів тобто до 22.05.2024року. Строк дії договору 30 днів, але в будь - якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2698,53% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,05% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3 договору).

Судом встановлено, що 14.06.2021року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23912,50 грн.

Судом встановлено, що 21.10.2020 року згідно індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 07462-10/2020 укладеного між ТОВ «ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 остання отримала кредит в розмірі 4000,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності.

Згідно п.1.2 договору кредит надається строком на 30 днів тобто до 19.11.2020року. Строк дії договору 30 днів, але в будь - якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730,0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,00% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3 договору).

Судом встановлено, що 11.08.2021року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №11082021.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до договору факторингу №11082021 від 11.08.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13600,00 грн.

Судом встановлено, що вищезазначені договори були укладені відповідно до ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», в якій встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Комерційні електронні повідомлення поширюються лише на підставі згоди на отримання таких повідомлень, наданої особою, якій такі повідомлення адресовані.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладання електронного договору.

Так, відповідно порядку зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

З викладеного вбачається, що укладення кредитного договору без прийняття пропозиції з боку ОСОБА_1 було б не можливим.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Враховуючи вище викладені факти, необхідно зазначити, що відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://clickcredit.ua/informaciya.

На даній сторінці розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлений порядок прийняття пропозиції (оферти) шляхом прийняття пропозиції (акцепту).

Вище вказана стаття регламентує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

На вказаному сайті встановлені правила, щодо отримання кредитних коштів, а саме: По перше - треба обрати суму коштів, яку позичальник бажає взяти у кредит; По друге - оформити заявку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. При цьому, у заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту; По трете - обрати персональний логін та пароль для входу в Особистий кабінет. При цьому, на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці; По четверте - пройти погодження та перевірку банківської карти; По п`яте - отримати кошти на розрахункову карту позичальника.

Таким чином в момент коли ОСОБА_1 заповнила заяву з метою отриманнякредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача таприєднався до умов публічного договору. щодо правил оформлення та видачі кредитнихкоштів.

Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер Клієнта, направляється повідомлення зодноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (далі - «електронний підпис одноразовим ідентифікатором»). Електроннийпідпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженнямособи Клієнта.

Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони.

Саме у Договорі оферти відповідача чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Враховуючи вказане та те, що позивач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайтітовариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, суд приходить до висновку, що між сторонами склались договірні правовідносини.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Виконання відповідачем умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло понад сім місяців, позивач до відповідача не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами. Також, позивач не звертався до відповідача щодо зміни умов договору чи реструктуризацію заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов вищезазначених договорів відповідач отримала грошові кошти та була обізнаний про необхідність повернення разом з відсотками, які передбачені умовами Договору.

Суд вважає, що під час реалізації відповідачем прав позичальника, як споживача фінансової послуги на отримання кредиту не було порушено чи обмежено його права насвободу вибору, не порушено свободи волевиявлення. Відповідач мав можливість відмовитися від наданої банком послуги та скористатися послугами інших банків. Принципів нерівності сторін у кредитному договорі не встановлено та правапозичальника на одержання перед укладенням кредитного договору необхідної,доступної, достовірної та своєчасно інформації про умови кредитування не обмежено, авідтак судом не встановлено порушень споживача в розумінні статті 21 Закону України «Прозахист прав споживачів» при укладанні кредитного договору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не надала жодного належного та допустимого доказу наявності у діях позивача умислу ввести в оману відповідача щодо дійсних умов укладення договорів, оскільки враховуючи специфіку укладення електронного правочину, та той факт, що ініціатива його укладення була саме від відповідача, яка мала доступ до відкритої та повної інформації розміщеної на офіційному сайті відповідача у відкритому доступі для невизначеного кола осіб, не надановідповідачем жодних доказів, які б свідчили про невідповідність умов зазначених вище кредитних договорів вимогам законодавства та про несправедливість йогоумов, так як доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях і спростовуються самим змістом договорів.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028,00грн.

На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» " Європейська агенція з повернення боргів" (, місце знаходження юридичної особи: м. Київ, в. Симона Петлюри,30, р/р IBAN№ НОМЕР_2 у АТ"ТАСкомбанк" суму заборгованості за договором позики №2873544 в розмірі 23 912,50грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» " Європейська агенція з повернення боргів" (, місце знаходження юридичної особи: м. Київ, в. Симона Петлюри,30, р/р IBAN№ НОМЕР_2 у АТ"ТАСкомбанк" суму заборгованості за кредитним договором №07462-10/2020 в розмірі 13 600,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» " Європейська агенція з повернення боргів" (, місце знаходження юридичної особи: м. Київ, в. Симона Петлюри,30, р/р IBAN№ НОМЕР_2 у АТ"ТАСкомбанк" витрати на судовий збір в сумі 3028,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя: Л.М. Шум