Справа № 175/4987/23
Провадження № 4-с/175/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., державного виконавця Калюжної Г.С., представника заінтересованої особи Маркової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи заступник начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ясюкевич О.В., ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Олійника Владислава Миколайовича, звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову про накладення штрафу від 21.04.2025 у ВП № 74210268, винесену заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ясюкевичем О.В.

В обґрунтування скарги зазначено, що 22.04.2025 року ОСОБА_1 стало відомо про винесення відносно неї постанови про накладення штрафу у розмірі 1700 грн від 21.04.2025 у ВП № 74210268 за невиконання протягом 2 днів з моменту отримання вимоги рішення суду у справі № 175/4987/25. З винесеною постановою остання не згодна, вважає її незаконною та протиправною, оскільки не отримувала від виконавчої служби будь-які письмові вимоги щодо виконання рішення суду. Також зазначено, що в оскаржуваній постанові не викладено опис обставин, встановлений під час розгляду справи, чим не дотримано вимоги ст. 283 КУпАП, зокрема, не зазначено яку саме вимогу не отримала ОСОБА_1 . Крім того, заявник звертає увагу на те, що постанова прийнята неуповноваженою особою, а саме розглядати справу про адміністративне правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальник, а не заступник. З огляду на викладене, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Заступник начальника Другого відділу Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ясюкевич О.В. надіслав на адресу суду відзив на скаргу, в якому, посилаючись на норми чинного законодавства України, просив залишити скаргу без розгляду, оскільки оскарження постанов про стягнення штрафів можуть бути оскаржені сторонами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, у зв`язку з чим дана скарга не може бути розглянута в порядку судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах. У випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для залишення скарги без розгляду, просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що матеріали виконавчого провадження підтверджують, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому скарга є необґрунтованою.

Представник заінтересованої особи адвокат Маркова Ю.В. через систему «Електронний суд» надіслала заперечення на скаргу, в яких зауважу на тому, що заявник помилково посилається на КУпАП, як підставу наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, адже на ОСОБА_1 накладено штраф за притягнення до відповідальності на підставі Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст. ст. 63, 75 цього Закону. Також спростовує твердження заявника про те, що постанова прийнята неуповноваженою особою, оскільки заявник не притягується до відповідальності за ст. 188-13 КУпАП. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження та матеріалів скарги ОСОБА_1 вбачається, що остання обізнана про наявність відкритого виконавчого провадження, в якому вона є боржником та про наявність рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі 175/4987/23, яке залишив в силі Дніпровський апеляційний суд та Верховний Суд, яке набрало законної сили. При цьому всупереч зазначеного, боржник досі не вчинила жодних дій, щодо виконання даного рішення суд та умисно переховується від органів виконавчої служби з метою уникнення виконання рішення суду, що підтверджується повідомленнями про виклики боржника, вимогами до боржника та конвертами з листами на ім`я ОСОБА_1 , які повернуті до ДВС як такі, що не отримані.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У судовому засіданні державний виконавець просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що державний виконавець у ВП № 74210268 діяв в межах чинного законодавства України, а тому скарга є безпідставною.

Представник заінтересованої особи Шевцової Є.В. у судовому засіданні зазначила, що постанова про накладення штрафу на Шевчук М.П. винесена в рамках чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №74210268 з примусового виконання виконавчого листа №175/4987/23, виданого 16.02.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про припинення опіки, встановленої над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікунами якого призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ; повернення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.04.2025 року заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ясюкевичем О.В., керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн., у зв`язку з тим, що боржником не виконано рішення суду протягом 2 днів з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати рішення суду.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

ОСОБА_1 оскаржує постанову про накладення штрафу, винесену заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», яка є окремим виконавчим документом. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, суд звертає увагу на те, що імперативною нормою вказаної вище статті закріплено, що на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях, поширюється юрисдикція адміністративних судів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, були видані виконавчі документи.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-22847св19).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 (провадження №14-37цс21) суд також звернув увагу на відмінності між правовою природою штрафів, які може накласти державний виконавець та роз`яснив юрисдикцію оскарження постанов державного виконавця у разі їх накладення та стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, заявлені вимоги та наведений аналіз норм права, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 255-256, 258, 260, 261, 353-354, 447 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи заступник начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ясюкевич О.В., ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель