Справа № 603/155/25
Провадження №2/603/136/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,57 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка була передана останньому у приватну власність рішенням Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області 22 скликання № 7 від 18.04.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування». Вказану спадщину прийняли син спадкодавця ОСОБА_3 (чоловік позивачки) і дружина спадкодавця ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги, проте за життя не оформили спадкових прав на це майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина на частини вищезазначеної земельні ділянки. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця ОСОБА_3 (чоловік позивачки), як спадкоємець за законом першої черги, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, проте за життя не оформив спадкових прав на це майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік позивачки ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,57 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку. Окрім того, нотаріусом встановлено розбіжність у поданих документах, оскільки в рішенні Криницької сільської ради № 7 від 18.04.1995 року ОСОБА_2 зазначений як ОСОБА_5 . З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивачка покладає на себе.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача - Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

02.04.1958 року ОСОБА_2 і ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26.04.1962 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.10.1967 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказано ОСОБА_5 і ОСОБА_9 .

30.01.1988 рокуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 30.01.1988 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище « ОСОБА_11 » на «ОСОБА_12 ».

Зі змісту витягу з рішення22 скликання Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 7 від 18.04.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» відомо, що Криницькою сільською Радою народних депутатів вирішено передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та особистого підсобного господарства жителям с. Криниця згідно зі списком. В доданому до цього витягу зі списку громадян міститься запис про передання ОСОБА_5 у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,72 га, в тому числі 0,15 га присадибна ділянка, 0,57 га для особистого підсобного господарства.

Відповідно до листа виконавчого комітету Монастириської міської ради № 94 від 06.03.2025 року в рішенні Криницької сільської ради народних депутатів № 7 від 18.04.1995 року допущена описка. У п. 11 списку громадян с. Криниця, яким передаються земельні ділянки у власність та постійне користування, замість імені ОСОБА_5 має бути правильно зазначено ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 01.10.2008 року.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 93 від 06.03.2025 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (чоловік позивачки), невісткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (позивачка), онукою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , онукою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , чоловіком онуки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Судом встановлено, що усвідоцтві про народження ОСОБА_3 (чоловік позивачки) серії НОМЕР_2 від 30.10.1967 року його батько зазначений як ОСОБА_5 , у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 від 26.04.1962 року та у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 01.10.2008 року як ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. № 12/01-16 від 15.04.2025 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 05.10.2017 року.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 15 від 11.01.2024 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті була зареєстрована і проживала за адресою: с. Криниця Монастириського району (теперішнього - Чортківського району) Тернопільської області, разом з ОСОБА_3 , 1958 р. н. (чоловік позивачки), ОСОБА_1 , 1968 р. н. (позивачка), ОСОБА_15 , 1985 р. н., ОСОБА_14 , 1988 р. н., ОСОБА_16 , 2011 р. н., ОСОБА_17 , 1991 р. н., ОСОБА_18 , 2014 р. н.

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. № 12/01-16 від 15.04.2025 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкової справи не заведено.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.07.2024 року у справі № 603/334/24 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_19 , а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Чоловік позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 20.03.2018 року.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 14 від 11.01.2024 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: с. Криниця Монастириського району (теперішнього - Чортківського району) Тернопільської області, разом з дружиною ОСОБА_1 , 1968 р. н. (позивачка), зятем ОСОБА_15 , 1985 р. н., дочкою ОСОБА_14 , 1988 р. н., онукою ОСОБА_16 , 2011 р. н., дочкою ОСОБА_17 , 1991 р. н., онуком ОСОБА_18 , 2014 р. н.

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. № 12/01-16 від 15.04.2025 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 121/2018. Спадкоємцем за законом ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 .

Як відомо з матеріалів вищевказаної спадкової справи 12.09.2018 року дочка ОСОБА_3 ОСОБА_14 подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки у спадщині, що залишилася після смерті її батька.

12.09.2018 року дочка ОСОБА_3 ОСОБА_17 також подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки у спадщині, що залишилася після смерті її батька.

26.06.2020 року позивачці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_3 , а також на земельні ділянки площею 0,1568 га, 1,7402 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,5300 га, призначену для ведення особистого селянського господарства.

Поряд з цим, інформаційним листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,57 га. Нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_2 згідно з рішенням Криницької сільської ради № 7 від 18.04.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,57 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вказану спадщину прийняли його син ОСОБА_3 і дружина ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її син ОСОБА_3 . Водночас ОСОБА_2 за життя не розробив технічну документацію і не зареєстрував речове право на зазначену земельну ділянку. Окрім того, нотаріусом встановлено розбіжність у поданих документах, оскільки у рішенні Криницької сільської ради ОСОБА_2 зазначений як ОСОБА_5 . На підставі наведеного, позивачці рекомендовано звернутися до суду.

Згідно з долученим до матеріалів справи витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 09.05.2024 року земельній ділянці площею 0,5700 га, призначеній для ведення особистого селянського господарства, розташованій на території с. Криниця Чортківського району Тернопільської області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.04.2024 року присвоєно кадастровий номер :02:001:0742.

Відповідно до листа ТОВ «Терзем Груп» від 18.03.2025 року земельній ділянці площею 0,5700 га, призначеній для ведення особистого селянського господарства, розташованій на території с. Криниця Чортківського району Тернопільської області, яка була передана у власність ОСОБА_2 рішенням 22 скликання Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 7 від 18.04.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», на підставі розробленої технічної документації присвоєно кадастровий номер :02:001:0742.

Інформаційним листом № 553-Г від 17.10.2024 року Монастириської міської ради позивачці відмовлено в завершенні процедури приватизації земельної ділянки площею 0,57 га, розташованої в с. Криниця, зокрема, в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через розбіжність в написанні прізвища і по батькові спадкодавця в поданих документах. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Як вбачається зі змісту ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В постанові від 20.03.2019 року в справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації.

Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, в постанові від 23.11.2022 року в справі № 752/1229/21.

За змістом ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (аніж ті, що визначені в ч. 1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абз. 1 п. 2 постанови).

Поряд з цим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року в справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) викладено висновок про те, що в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, встановлення факту є передусім питанням доведення обставин, що входять до предмета доказування в справі, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, а зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке встановлення не є необхідним.

Схожий за змістом висновок викладено в поставі Верховного Суду від 29.05.2024 року в справі № 206/851/23.

Судом встановлено, що рішенням 22 скликання Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 7 від 18.04.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,72 га, з яких 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,57 га для ведення особистого підсобного господарства. Водночас у вказаному рішенні ОСОБА_2 помилково зазначений як ОСОБА_5 . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав у позивача, зокрема отримання права на завершення процедури приватизації зазначених земельних ділянок в порядку спадкування.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що ОСОБА_2 рішенням Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 7 від 18.04.1995 року, серед іншого, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5700 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території с. Криниця Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0742. ОСОБА_2 за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану спадщину прийняли його син ОСОБА_3 і дружина ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги, проте за життя не оформили спадкових прав на це майно. Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв її син ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею право на завершення процедури приватизації вищевказаної земельної ділянки у порядку спадкування.

Судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 116, 125 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_2 рішенням Криницької сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 7 від 18.04.1995 року, площею 0,5700 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Криниця Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0742.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя І. М. Галіян