РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 181327 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором, укладеним 24.04.201 між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» за період з 28.02.2018 по 17.05.2021 в розмір 31217,30 грн.

24.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. було відкрито виконавче провадження № 68285385 з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Про вчинення нотаріусом вищезазначеного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження позивач дізнався у вересні 2024 року із додатку «Дія», оскільки постанову про відкриття провадження не отримував.

На переконання позивача, виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріусом не враховано, що норми чинного законодавства, які дозволяли вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі, втратили чинність 22.02.2017.

На виконання постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату в межах виконавчого провадження № 68285385 з доходу позивача було утримано 7648,04 грн., із яких 6026,14 грн. було стягнуто на користь відповідача.

Позивача вважає, що кошти, стягненні з нього на виконання виконавчого напису, вчиненого з порушенням встановленого законам порядку, набуті відповідачем безпідставно.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти в розмірі 6026,14 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою судді від 08.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

23.10.2024 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 24.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, справу призначено до судового розгляду, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

27.12.2024 представник позивача адвокат Сімонець Є.О. подала до суду заяву про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 6422,40 грн.

20.01.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідач про зменшення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, в якому представник відповідача посилаючись на відсутність документального підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, незначну складність справи, неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат з обсягом наданих представником позивача послуг, просить суд відмовити позивачеві у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання, призначене на 09 год 00 хв 25.04.2025 учасники справи та їх представники не з`явилися.

Представник позивача в заяві від 08.01.2025 та представник відповідача в клопотанні від 14.01.2025 просили справу розглядати за їх відсутності.

Треті особи причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 181327 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 126827/0005XSGF, укладеним 24.04.2013 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», право вимоги за яким на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 83 від 28.02.2018 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Сума заборгованості, яка підлягає стягненню з позивача за виконавчим написом, становить 30017,53 грн. Крім того з позивача підлягають стягненню плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1200,00 грн.

24.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. відкрито виконавче провадження № 68285385 з виконання оскаржуваного виконавчого напису.

З копії кредитного договору № 126827/0005XSGF від 24.04.2013, копія якого міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, вбачається, що зазначений договір не посвідчувався нотаріусом.

Постановою приватного виконавця від 08.07.2024 звернуто стягнення на доходи боржника, які останній отримує в ПАТ «Запоріжсталь».

З відповіді приватного виконавця на адвокатський запит представника позивача вбачається, що в межах виконавчого провадження № 68285385 з позивача стягнуті грошові кошти в розмірі 7648,04 грн., з яких 6026,14 грн. - стягнуті на користь відповідача, 602,60 грн. основна винагорода приватного виконавця, 819,30 грн. витрати виконавчого провадження, 200,00 грн. повернутий відповідачеві авансовий внесок.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені до Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з боржника) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України (постанови ВП ВС від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц і КЦС ВС від 8 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивачем при поданні до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання ним правової допомоги позивачеві підтверджено договором про надання правничої допомоги № 107/09-24 від 12.09.2024, укладеним між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Снєжний Барс», додатковою угодою від 12.09.2024 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №107/09-24 від 12.09.2024, в якій сторони визначили, що розмір винагороди адвоката за складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, складає 4000,00 грн.; актом № 02/12-24 від 20.12.2024 прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги на загальну суму 4000,00 грн. Факт сплати позивачем гонорару у вищезазначеному розмірі підтверджується платіжною інструкцією № 70709546 від 16.09.2024. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку, зазначеному представником позивача у позовній заяві.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На переконання суду, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. співмірні зі складністю справи, обсягом наданих представником позивача послуг та часом, витраченим ним на надання послуг позивачеві.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для їх зменшення.

Доказів понесення інших витрат позивачем суду не надано, із заявами про намір надати такі докази після ухвалення рішення позивач до суду не звертався.

Керуючись ст.ст. 13, 89, 136, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 181327, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем,

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ідентифікаційний код 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) 12448 (дванадцять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 54 коп., з яких 6026 (шість тисяч двадцять шість) гривень 14 коп. безпідставно отримані кошти, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. судовий збір, 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Стеценко