№ провадження 2/646/1529/2025
29.04.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,
У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПАТ «СК «ПЗУ Україна») через представника звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що 19.11.2019 року між ними та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ146937. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного Договору страхування ПАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
25.05.2020 року приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, автомобілем «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , рухаючись в м. Києві по пр-ту. М. Бажана, 2 в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження а власникам була завдана матеріальна шкода.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
З урахуванням заяви та наданих ОСОБА_2 документів ПАТ «СК «ПЗУ Україна» було складено страхові акти, на підставі яких, було здійснено виплату в сумі 365224 грн. 38 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»), то остання відшкодувала ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в сумі 127400 грн. 00 коп.
З урахуванням вищевикладене, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь завдані збитки в сумі 237824 грн. 38 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 27.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення мсторін.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.
Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що 25.05.2020 року приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, автомобілем «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , рухаючись в м. Києві по пр-ту. М. Бажана, 2 в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення х автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження а власникам була завдана матеріальна шкода.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 20-21).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с. 14).
Як вбачається із заяви ОСОБА_2 на страхування АвтоКАСКО та договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.146937 від 19.11.2019 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», строком дії 12 місяців. (а.с. 11, 15).
Власник автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернулась 25.05.2020 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку (а.с. 11-13).
На підставі заяви ОСОБА_2 та наданих нею документів, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 365224 грн. 38 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 30, 33, 36).
Судом встановлено, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодувало на рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 127400 грн. 00 коп. (а.с. 25).
З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2023 за вих. №228600/ІНС ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на адресу відповідача направляли претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 237824 грн. 38 коп., про те, вказана претензія була повернута на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 8 Закону "Про страхування" (який був чинний станом на момент дорожньо-транспортної пригоди),страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.
Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 25.05.2020 року є встановленою та не підлягає доведенню.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки, стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позову, суд бере до уваги лише письмові докази надані позивачем.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» грошових коштів у розмірі 237824 грн. 38 коп.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки у розмірі 237824 (двісті тридцять сім тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, .

Суддя