Справа № 583/834/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєва А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ДП «ВОДООЧИСТКА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОТОРГПРИЛАД» про скасування судового наказу,

УСТАНОВИВ:

03.03.2025 Охтирським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДП «ВОДООЧИСТКА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОТОРГПРИЛАД» заборгованості по оплаті за послуги центрального водовідведення в сумі 1735,70 грн. та судового збору у сумі 302,80 грн.

06.05.2025 до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про скасування судового наказу, в якій він просить скасувати судовий наказ, висловлює свою незгоду з заявленими вимогами, мотивує заяву тим, що судовий наказ з додатками особисто на руки отримав 30.04.2025 в суді. Також він не є споживачем даної послуги, оскільки за адресою вказаною в судовому наказі не проживає, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає вимоги стягувача є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що ОСОБА_2 своєчасно звернувся з заявою про скасування судового наказу.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спорів «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Отже, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги стягувача, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Суддею встановлено, що між боржником та стягувачем існує спір щодо наявності заборгованості, тому наведені заявником обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження. Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачених ст. 170 ЦПК України суддею не встановлено. Перевіривши доводи заяви про скасування судового наказу, беручи до уваги, що наказне провадження є безспірним, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, вважаю, що викладені у заяві про скасування судового наказу заперечення проти вимог заяви про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, оскільки між стягувачем та боржником виник спір щодо наявності заборгованості, який підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим дійшла висновку, що судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення підлягає скасуванню, а заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Водночас, вважаю за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 171 ЦПК України, стягувач (заявник) має право звернутися до суду із тими самими вимогами про стягнення заборгованості по оплаті за послуги централізованого водовідведення в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ДП «ВОДООЧИСТКА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОТОРГПРИЛАД» про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області 03 березня 2025 року по справі N 583/834/25 пр. 2-н/583/163/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «ВОДООЧИСТКА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОТОРГПРИЛАД» заборгованості по оплаті за послуги централізованого водовідведення в сумі 1735,70 грн. та судового збору у сумі 302,80 грн.

Роз`яснити ДП «ВОДООЧИСТКА» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОТОРГПРИЛАД» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.І.Савєльєва