УХВАЛА

про відмову у зупиненні провадження у справі

08.05.2025 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого, судді Ференц О.І.

за участю секретаря судового засідання Пеленської Х.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області клопотання представника відповідача - адвоката Рудницького Ю.І., про зупинення провадження у справі за позовом Городоцької міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу огорожі, бетонного покриття, басейну та господарських будівель і споруд, що на такій розташовані, повернення її за належністю Городоцькій міській раді у придатному для подальшого використання стані

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Городоцької міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу огорожі, бетонного покриття, басейну та господарських будівель і споруд, що на такій розташовані, повернення її за належністю Городоцькій міській раді у придатному для подальшого використання стані.

06.05.2025 представник відповідача подав клопотання, в якому просив на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України зупинити провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21. Клопотання мотивує тим, що позовні вимоги у справі обґрунтовані порушенням ОСОБА_1 законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування, що полягає у тому, що наявність самочинного будівництва на спірній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , яка належить до комунальної власності, порушує законне право міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою. У постановах від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі 201/2471/20, від 15.03.2023 у справі 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дотримався правової позиції, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є не забудовник, а саме останній набувач такого обєкта, який зареєстрував за собою право власності на самочинне будівництво. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2024 у справі 908/2388/21 колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у вищенаведених постановах, про те, що належним відповідачем за позовом власника майна землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта. Велика Палата Верховного Суду встановила, що у справах № 509/11/17, 201/2471/20, 205/213/22, 199/6251/18, 201/4483/20, від висновків Касаційного цивільного суду у яких вважає за необхідне відступити Касаційний господарський суд, позови в частині звільнення земельних ділянок шляхом знесення (демонтажу) об`єктів самовільного будівництва були пред`явлені уповноваженими органами власників земельних ділянок до осіб, які здійснили таку самовільну забудову, тоді як спірні земельні ділянки не були відведені для цієї мети, або без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Касаційний цивільний суд. Керуючись положеннями ч.4 ст.376 ЦК України, а також ч.2 ст.212 ЗК України, виснував, що позови у цих справах у цій частині вимог задоволенню не підлягають, оскільки належним відповідачем за такою вимогою є особа, яка є власником відповідної забудови на день подання позову, тобто останній набувач такого майна, а не особи, які вчинили такі забудови і надалі здійснили їх відчуження. З огляду на те, що відносини у справі 908/2388/21 і справах № 509/11/17, 201/2471/20, 205/213/22, 199/6251/18, 201/4483/20 є подібними, Касаційний господарський суд не погодився з висновками Касаційного цивільного суду щодо застосування ч.4 ст.376 ЦК України, внаслідок чого вважав за необхідне відступити від цих висновків, а також зважаючи на відсутність висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного в раніше ухваленому рішенні ВП ВС, остання вирішила, що справа №908/2388/21 підлягає розгляду ВП ВС. У справі, що розглядається (441/2225/24) однаковий із справою 908/2388/21 зміст та предмет правовідносин, який впливає на визначення належного відповідача у справі (особа, яка є власником відповідної забудови на день подання позову, тобто останній набувач такого майна, чи особа, яка вчинила таку забудову і надалі здійснила їх відчуження). Відтак, з метою дотримання єдності судової практики та враховуючи, що правовий висновок ВП ВС у справі № 908/2388/21 щодо застосування вищенаведених правових норм може мати значення для надання правової оцінки правовідносинам у цій справі, для правильного вирішення спору у цій справі вважає, що є правові підстави для зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду ВП ВС справи № 908/2388/21.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили про розгляд клопотання про зупинення провадження у їх відсутності. Представник відповідача крім цього просив про відкладення підготовчого судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та доводи клопотання суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання за наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2024 у справі № 908/2388/21, судом встановлено відсутність підстав для передачі справи на розгляд ВП ВС для відступу від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 року у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 року у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 року у справі № 199/6251/18 та від 31.05.2023 року у справі № 201/4483/20 про те, що належним відповідачем за позовом власника майна про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого обєкта, а не його забудовник, проте встановлено наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у звязку із наявністю виключної правової проблеми щодо застосування ч.4 ст.376 ЦК України до відповідача кінцевого набувача, який зареєстрував право власності на обєкт самочинного будівництва.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 року було прийнято до розгляду справу № 908/2388/21, оскільки відносини у справі № 908/2388/21 і справах № 509/11/17, № 201/2471/20, № 205/213/22, № 199/6251/18, № 201/4483/20 є подібними, а Касаційний господарський суд не погоджується з висновками Касаційного цивільного суду щодо застосування частини четвертої статті 376 ЦК України.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у цій справі зазначено, що передаючи справу № 914/1785/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд виходив з того, що вимогу про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки шляхом демонтажу (знесення) спірних нежитлових приміщень позивач (власник земельних ділянок) заявив до відповідача 3. Зазначивши, що положення частини четвертої статті 376 ЦК України обмежують коло осіб, зобов`язаних знести об`єкт самочинного будівництва, їх забудовником, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що застосування положень наведеної норми ЦК України призводить до вирішення спору між особою - власником земельної ділянки та особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво.

У той же час, згідно із доводами Касаційного господарського суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 02.06.2021 року у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 року у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 року у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 року у справі № 199/6251/18 та від 31.05.2023 року у справі № 201/4483/20 дотримується правової позиції, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник.

З аналізу предмета і підстав позову у цій справі та у справі № 908/2388/21 вбачається, що правовідносини у них не подібні, оскільки право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна у справі № 908/2388/21 набуто на підставі договору купівлі-продажу (забудовник нежитлового приміщення відомий), а у справі № 441/2225/24 йдеться про звільнення від нерухомого майна земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , при цьому матеріали справи не містять інформації про забудовника таких об`єктів чи про особу, яка зареєструвала право власності на такі обєкти.

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для зупинення провадження у цій справі, тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

За клопотанням представника відповідача підготовче провадження у справі слід відкласти.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 252 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Рудницького Ю.І., про зупинення провадження у справі за позовом Городоцької міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу огорожі, бетонного покриття, басейну та господарських будівель і споруд, що на такій розташовані, повернення її за належністю Городоцькій міській раді у придатному для подальшого використання стані до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/2388/21- відмовити.

Підготовче провадження у справі відкласти до 10.00 год. до 02.06.2025 року, про що повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2025 року.

Суддя Ференц О.І.