ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/5473/23
Провадження № 22-ц/821/179/25
Категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кушнір Анни Семенівни на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси, про визнання місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кулініч К. В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради в особі органу опіки та піклування м. Черкаси, про визнання місця проживання дитини.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2024 позовні вимоги задоволені частково.

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині відмовлено.

Крім того, призначено відкрите судове засідання з розгляду заяви позивача ОСОБА_1 , що подана її представником адвокатом Семенюк Ольгою Григорівною, щодо розподілу судових витрат, - на 23.10.2024 на 12-00.

У заяві від 09.09.2024 представник позивачки вказала, що на даний час сума розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу за Договором про надання правової допомоги становила 9500,00 грн. До заяви надані копії квитанції про оплату правничої допомоги.

18.10.2024 представником ОСОБА_1 - адвокатом Семенюк О. Г подано заяву в порядку ст. 141 ЦПК України. Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на отримання правової допомоги в суді у розмірі 9500,00 грн. На підтвердження надання правової допомоги та об`єму наданої допомоги надає суду копію Договору про надання правової допомоги разом з Додатком № 1 та копію Акту виконаних робіт.

23.10.2024 додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.

Додаткове рішення мотивовано тим, що стороною відповідача не було надано до суду своїх заперечень щодо витрат позивачки на правничу допомогу адвоката (гонорар), у тому числі не заперечується їх розмір - 9500,00 грн. Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не подане (не заявлене) клопотання про зменшення зазначеного позивачкою розміру таких витрат.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції врахував, що спір відноситься до категорії немайнових спорів, фактично позовні вимоги позивачки задоволені, кошти на виконання умов договору про правову допомогу сплачені, розмір витрат доведений належними і допустимими доказами, які прийняті судом і досліджені під час розгляду справи.

На думку суду першої інстанції, підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу були відсутні, а тому заява позивачки підлягала до задоволення.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Кушнір А. С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2024 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що в матеріалах справи наявні документи, що свідчать про призначення адвоката Семенюк О. Г. Черкаським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги для здійснення представництва інтересів в суді ОСОБА_1 у справі № 711/5473/23 про визначення місця проживання, що підтверджено дорученням Центру з надання БВПД від 13.12.2023 № 243.

Звертає увагу на важливість дотримання принципу пріоритету інтересів клієнта і діяльності адвоката, відзначивши, що адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі доручення Центру з надання БВВПД, зобов`язаний не спонукати особу до укладення договору про надання професійної правничої (правової) допомоги з ним особисто.

Даний факт щодо надання правової допомоги адвокатом Семенюк О. Г. за Договором та за призначенням від Центру з надання БВПД є порушенням законодавства, оскільки особа не може користуватися одночасно послугами адвоката за Договором та адвоката за призначенням відповідно до законодавства про безоплатну правову допомогу, яка надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Тобто, особа має право користуватися або послугами адвоката за призначенням, або адвоката за договором.

Вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги та не враховано факт того, що адвокатом Семенюк О. Г. було укладено Договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 у справі № 711/5473/23 та призначено Центром з надання БВПД адвоката Семенюк О. Г. для представництва інтересів в суді ОСОБА_1 у цій же справі. Вищезазначені дії адвоката є порушенням Правил адвокатської етики, аналогічний правовий висновок зроблено Колегією суддів КЦС в постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19.

Зазначає, що згідно ст. 8 Правил адвокатської етики адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі доручення органу (установи) з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зобов`язаний виходити з переваги інтересів особи, якій йому доручено надавати безоплатну правову допомогу, перед своїми власними інтересами та не спонукати її до укладення Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги з ним особисто або з адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням чи іншим суб`єктом або адвокатом.

Вважає, що надання правничої допомоги ОСОБА_1 фактично здійснено за рахунок держави.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» 13.02.2025, представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О. Г. вказала, що між нею та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правової допомоги від 17.10.2023.

В рамках виконання зазначеного Договору адвокатом Семенюк О. Г. були зроблені ряд дій, які здійсненні до 30.11.2023. Після чого дія зазначеного Договору була припинена, в зв`язку з тим, що Рац А. А. мала намір звернутися до системи безоплатної правової допомоги для надання їй адвоката на безкоштовній основі.

Звертаючись до суду з заявою про відшкодування судових витрат, представником позивачки був наданий Акт щодо наданих адвокатських послуг в рамках виконання Договору про надання адвокатських послуг.

Зазначає, що суд першої інстанції аргументовано виніс додаткове рішення, оскільки відрізнив період надання правовою допомоги на платній основі до 29.11.2023 включно і на безоплатній основі за рахунок держави з 12.12.2023.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону додаткове рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України перебачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення терміну «договір про надання правничої допомоги» міститься у ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 виклала правовий висновок відповідно до якого розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 09.09.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Семенюк О. Г. вказувала про попередній розрахунок судових витрат понесених позивачкою у цій справі, які складалися з витрат на професійну правничу допомогу за Договором про надання правової допомоги у розмірі 95000,00 грн. До вказаної заяви долучені докази оплати правничої допомоги, а саме: копія квитанції № С14А-Х3СС-ВВ76-СС32 від 29.11.2023 на суму 1500,00 грн, копія квитанції від 23.11.2023 на суму 2000,00 грн, копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 03.11.2023 на суму 3000,00 грн та копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 08.11.2023 на суму 3000,00 грн (а.с. 22-26).

У заяві, яка зареєстрована судом першої інстанції 18.10.2024, представник позивачки просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на отримання правової допомоги в суді у розмірі 9500,00 грн.

До заяви додані докази про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме: Договір про надання правової допомоги від 17.10.2023, Додаток № 1 до Договору від 17.10.2023 та Акт виконання робіт (надання послуг) від 14.10.2024 (а.с. 55-59).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Останнім днем визначеного процесуальним законом п`ятиденного строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення в цій справі є 20 жовтня 2024 року. Заяву про ухвалення додаткового рішення подано до суду 18.10.2024.

Отже, визначений процесуальним законом строк на подання доказів щодо понесення витрат на правничу допомогу не пропущено.

Представництво інтересів Рац А. А. у цій справі здійснювала адвокат Семенюк О. Г. згідно Договору про надання правової допомоги від 17.10.2023, за яким клієнт доручив, а адвокат зобов`язувався здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги клієнту - Рац А. А., на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язувався надавати необхідні для виконання Договору документи та інформацію.

Відповідно до п. 4 Договору про надання правової допомоги від 17.10.2023 надання правової допомоги здійснюється протягом часу, який є узгодженим сторонами та є, на їх думку, необхідним для виконання обумовлених у відповідності до умов цього Договору послуг.

Підпунктом 6.2. п. 6 вище зазначеного Договору передбачено, що клієнт зобов`язаний сплатити вартість послуг адвоката в розмірі і в строк згідно із Додатком № 1 до даного Договору. Сума винагороди адвокату за даним Договором не може бути розголошена без письмової згоди обох сторін. В разі розголошення вартості винагороди за даним Договором, винна сторона сплачує штраф в розмірі 100 % від його вартості. Якщо впродовж 10-ти днів після відправлення звіту про виконання доручення, на адресу клієнта або інша, які вказані клієнтом, не отримані мотивовані заперечення про прийняття виконаного доручення (бажаного результату клієнта згідно доручення), доручення вважається виконаним і підлягає оплаті згідно умов цього Договору.

Договір набуває чинності з дня його підписання і до повного виконання прийнятих на себе зобов`язань сторонами. Дію Договору може бути припинено з ініціативи адвоката, якщо клієнтом без поважних причин буде порушено умови цього Договору, або клієнтом у разі порушення адвокатом умов цього Договору. Дію Договору може бути припинено також за згодою сторін (п. 13 Договору про надання правової допомоги).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору від 17.10.2023 та Акту виконання робіт (надання послуг) від 14.10.2024 адвокат Семенюк О. Г. відповідно до умов Договору про надання правової допомоги від 17.10.2023 та Додатку № 1 до Договору від 17.10.2023 надала, а клієнт ОСОБА_1 прийняла наступні послуги правового характеру: консультація та підготовка письмових додаткових пояснень по справі - 3000,00 грн; підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву - 3000,00 грн; підготовка клопотання про допит свідків, про приєднання доказів по справі - 2000,00 грн; участь в судовому засіданні 29.11.2023 - 1500,00 грн.

З квитанцій, долучених до матеріалів справи заявою від 09.09.2024, вбачається, що ОСОБА_1 сплатила загальну суму 9500,00 грн з призначенням платежів «за правову допомогу», «сплата за правову допомогу платник ОСОБА_1 »; одержувач - «ФОП ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 873, свідоцтво видане на ім`я адвоката Семенюк Ольги Григорівни на підставі рішення Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 15.11.2007 № 8 (а.с. 24).

Надані адвокатом Семенюк О. Г. документи відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц,постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04, п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року).

Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не заявляв такого клопотання.

Щодо доводів скаржника про те, що в матеріалах справи наявні документи, що свідчать про призначення адвоката Семенюк О. Г. Черкаським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у справі № 711/5473/23, слід зазначити наступне.

Відповідно до Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 13.12.2023 № 243 Черкаський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначив адвоката Семенюк О. Г. для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 у вигляді представництва інтересів в суді у справі № 711/5473/23 про визначення місця проживання.

На підставі Доручення від 13.12.2023 № 243 видана довіреність від 13.12.2023, згідно якої ОСОБА_1 уповноважує адвоката Семенюк О. Г., зокрема, здійснювати представництво її інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами без права отримання коштів та без права розпорядження належним їй нерухомим і рухомим майном.

В ст. 21 ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу» зазначено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги призначає адвоката, який включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, та уклав договір про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з центром з надання безоплатної правничої допомоги. Повноваження адвоката підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Позивачка, скориставшись правом на отримання безоплатної правової допомоги з 13.12.2023, не позбавлена була можливості до 13.12.2023 користуватися послугами адвоката за Договором про надання правової допомоги від 17.10.2023.

З наданого представником позивачки Акту виконання робіт (надання послуг) від 14.10.2024 вбачається, що вартість послуг за виконані роботи (надані послуги) зазначена включно до 29.11.2023.

Тобто, після призначення Черкаським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката Семенюк О. Г., представник позивачки не ставить вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за період починаючи з 13.12.2023.

Тому, доводи скаржника про те, що надання правничої допомоги ОСОБА_1 , за весь час розгляду справи в суді першої інстанції, здійснено за рахунок держави, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції тане впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кушнір Анни Семенівни- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 02 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков