Справа № 203/5619/24
Провадження № 2/0203/289/2025
УХВАЛА

27 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Відповідно до відповіді №847151 від 15.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відсутні відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді №847143 від 15.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.12.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит суду від 27.11.2024 року Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, повідомив суд про те, що згідно з реєстром територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 02.06.1988 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

24.12.2024 року представник відповідача подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначила, що з 15.05.2024 року відповідач перебуває у складі ЗСУ. У зв`язку з цим, відповідач не може брати участь у судових засіданнях ані особисто, ані в режимі відеоконференції. Тому представник відповідача просить суд: зупинити провадження у справі.

13.01.2025 року позивач подала до суду заперечення проти клопотань сторони відповідача про зупинення провадження у справі, про долучення доказів та про виклик свідків.

Чергове судове засідання у справі було призначене судом на 27.02.2025 року, в яке з`явились позивач та представник відповідача.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала вимоги клопотання у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, був залучений до виконання бойових завдань, та не має значення чи бере участь у справі його представник. Норма ст. 251 ЦПК України є імперативною та суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Позивач заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вказавши, що відповідач обізнаний про наявність судового провадження, веде справу через свого представника, отримує правову допомогу та може захищати свої інтереси в суді, надавати докази, пояснення у справі. На думку позивача, зупинення провадження у справі може потягнути негативні наслідки у захисті інтересів дитини, які стали підставою для звернення позивача до суду з позовом. Оскільки відповідач добровільно не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши доводи представника відповідача, викладені в клопотанні про зупинення провадження у справі, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 є військовослужбовцем та проходить військову службу за мобілізацією у складі ЗСУ.

Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 15.05.2024 року №217, солдата ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до довідки від 28.10.2024 року за №9/855, виданої командиром військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки від 06.12.2024 року за №9/958 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», виданої командиром військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_3 дійсно в період з 17.10.2024 року по 19.10.2024 року, з 24.10.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новодарівка Гуляйпільської міської громади Пологівського району Запорізької області; бойове розпорядження командира НОМЕР_5 №3424дск від 12.10.2024 року, журнал бойових дій військової частини НОМЕР_4 , прим.№13.

Суд зазначає, що відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі , зокрема, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції .

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року №389-VIII, право суддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати право суддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна під судність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2101-ІХ, з 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом був неодноразово продовжений.

Відповідно до положень ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року №1934-XII, з`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть, зокрема, залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Органи військового управління, з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації Збройних Сил України дислокуються на території держави або тимчасово за її межами відповідно до завдань оборони, стратегічного плану застосування і завдань Збройних Сил України з урахуванням військово-адміністративного поділу території України та соціально-економічних умов районів дислокації.

ВС у постанові КЦС ВС від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21 вказав, що приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають на меті захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

При цьому встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу (постанова ВС від 28 червня 2023 року у справі №623/2015/21).

Вказана підстава зупинення провадження пов`язана саме із фактом перебування учасника процесу у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, а не просто із введенням воєнного стану. Водночас норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України або в інших військових формуваннях і відповідно підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі ЗСУ або в інших військових формуваннях припиняється.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Отже, сторони мають надати докази залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на воєнний стан тощо, оскільки безпідставна перерва в судовому розгляді буде порушувати право на справедливий суд (постанови ВС від 25 липня 2024 року у справі №852/2а-2/24, від 14.12.2022 по справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі №461/5209/19, від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19).

Зупинення провадження має бути доцільним і мотивованим. Суд аналізує ймовірні наслідки зупинення, з урахуванням суті спірних правовідносин тощо, щоб це не призвело до безпідставного затягування строків розгляду справи; суд повинен встановити потребу відступу від принципу розумності строків розгляду справи судом. Провадження у справі підлягає зупиненню лише в разі наявності обставин, які перешкоджають її розгляду (постанова ВС від 01 лютого 2022 року у справі №160/12705/19).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище вказує, що станом на момент судового розгляду клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі 27.02.2025 року представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, зокрема того, що відповідач бере безпосередню участь у виконанні бойових завдань. При цьому у довідці від 06.12.2024 року, виданій командиром військової частини НОМЕР_4 , вказані періоди, протягом яких відповідач раніше був залучений до виконання бойових завдань, зокрема: в період з 17.10.2024 року по 19.10.2024 року, з 24.10.2024 року по 26.10.2024 року, він брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Суд, розв`язуючи клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, також враховує і характер спірних правовідносин, те, що предмет спору стосується інтересів неповнолітньої дитини, а саме стягнення аліментів на її утримання. Участь у судових засіданнях в інтересах відповідача бере його уповноважений представник адвокат ОСОБА_5 , а особиста участь відповідача у судових засіданнях не була визнана судом обов`язковою. Тому перебування відповідача на військовій службі у складі ЗСУ не перешкоджає судовому розгляду справи по суті. Суд не встановив потреби у відступі від принципу розумності строків розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 210, 251, 252, 253, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 06.03.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва