Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/1939/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
05 травня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,
10 грудня 2024 року МТСБУ, в інтересах якого діє адвокат Циба Дмитро Михайлович, звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 161250 грн та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 16.07.2022 о 11 год 05 хв у м.Черкаси по бульвару Шевченка, 355, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Acura MDX д.н.з НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Courier д.н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП автомобіль Ford Courier д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2023 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у настанні ДТП.
Відповідно до інформації МТСБУ, на момент настання ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ сплатила на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 160 000 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування.
Крім того позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, у позовній заяві посилається на те, що, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило аварійного комісара, вартість послуг якого склала 1250 грн. Виплата МТСБУ аварійному комісару була здійснена на підставі рахунку-фактури.
Підсумовуючи, позивач у позовній заяві зазначає, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 161250 грн.
У зв`язку із тим, що, на момент настання ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 161250 грн.
Означені обставини стали підставою звернення МТСБУ до суду із позовом про відшкодування завданої майнової шкоди в означеному вище розмірі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год. 30 хв 05 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2025 задоволено позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 161 250 (сто шістдесят одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору.
07 березня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.02.2025, а справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін по справі.
Судове засідання, що було призначено о 14.00 год 16.04.2025, не відбулося у зв`язку в повітряною тривогою. Розгляд справи був відкладений до 15 год 00 хв 05 травня 2025 року.
У судове засідання, що призначено 05 травня 2025 року о 15 год 00 хв, сторони не з`явилися.
Моторно (транспортне) страхове бюро України як позивач явку представника в судове засідання не забезпечило, однак про день, час та місце судового засідання було повідомлене належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд» як безпосередньо позивача, так і ОСОБА_2 як його представника, що були отримані цими учасниками справи 16.04.2025 о 19 год 49 хв 39 сек.
Водночас, у п.3 прохальної частини позовної заяви, представник позивача адвокат Циба Д.М., виявив волю на розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення (а.с.3).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 05 травня 2025 року о 15 год 00 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі або відкладення судового засідання з поважних причин до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим 05 травня 2025 року суд постановив ухвалу про повторний заочний розгляд справи за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2023 у справі №711/3390/22 (провадження №3/711/6/23), що залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 17.02.2023, ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито по закінченню строків, передбачених ст.38 КУпАП.
У вказаній постанові судом встановлено, що ОСОБА_1 , 16.07.2022 року о 11.05 год. м.Черкаси по бул.Шевченка 335, керував автомобілем Acura MDX д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Courier д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 4-9).
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У зв`язку із викладеним суд робить висновок, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2023 у справі №711/3390/22 (провадження №3/711/6/23), що набрала законної сили 17.02.2023, підтверджує ті юридичні факти, що подія ДТП мала місце 16.07.2022 року о 11.05 год. м.Черкаси по бул.Шевченка 335 за участю транспортних засобів: Acura MDX д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , а також підтверджує той факт, що винним в означеній дорожньо-транспортній пригоді, у встановленому законом порядку, визнаний відповідач у справі ОСОБА_1 .
Також судом встановлено, що 19.07.2021 ОСОБА_3 уклав із ПАТ «НАСК «Оранта» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АТ №0362953), відповідно до умов якого забезпеченим є транспортний засіб марки Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.10).
Із відповіді Національної поліції України судом встановлено, що власником автомобіля Acura MDX д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , а водієм, на момент ДТП, означеного транспортного засобу був відповідач ОСОБА_1 . Крім того, із означеного письмового доказу судом встановлено факт відсутності страхового полісу у водія автомобіля Acura MDX д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Власником транспортного засобу марки Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 , на момент ДТП, був ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с.11-12).
Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду суд встановив, що водій транспортного засобу Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 16.07.2022 о 11 год 05 хв у м.Черкаси по бульвару Шевченка, 355 (а.с. 13-14). Водночас із заяви про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок вказаної вище ДТП, суд встановив, що власник автомобіля марки Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 03.03.2023 звернувся до МТСБУ з метою відшкодування шкоди, вказавши у заяві відповідний банківський рахунок, на який має бути перерахований розмір відшкодування (а.с. 15).
Крім того, із такого письмового доказу як перевірка чинності полісу внутрішнього страхування, що проводилася за такими критеріями: номерний знак транспортного засобу: НОМЕР_1 , а дата ДТП: 16.07.2022, не знайдено полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.16).
Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (далі Закон №1961) у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст.28 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Згідно з п. 40.3 ст.40 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Згідно з п. 41.4 ст.41 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Згідно п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст.38 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.
Відповідно до п. 13.1.ст. 13 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Матеріали справи не містить доказів тому, що відповідач ОСОБА_1 належить до осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 Закону №1961.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, Законом №1961 передбачений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій в ДТП особі, а саме: шляхом подачі регресного позову, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , з вини якого сталась ДТП 16.07.2022 у м.Черкаси по бульвару Шевченка, 355, на момент ДТП, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому на підставі положень ст.1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38, п. 41.4 ст.41 Закону №1961 у редакції, чинні на день виникнення спірних правовідносин, у МТСБУ, після виплати ОСОБА_3 розміру шкоди, що мало місце 24.03.2023, та сплати вартості послуг аварійного комісара (експерта) ФОП ОСОБА_5 , що мало місце 23.02.2023, виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як щодо суми виплаченої шкоди, так і витрат на залучення спеціаліста для визначення розміру такої шкоди.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на спростування тих фактичних обставин справи, що входять до предмету доказування у конкретній цивільній справі, зокрема: наявності, на момент ДТП, чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, доказів тому, що відповідач ОСОБА_1 належить до осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 Закону №1961, а також необгрунтованості звіту про оцінку автомобіля Ford Courier д.н.з. НОМЕР_3 №А03-09 від 21.03.2023, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Із дослідженої платіжної інструкції №986889 від 16.12.2024 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягали стягненню з відповідача на користь позивача.
Проте, згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Як вбачається з копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 11 лютого 2014 року, відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи.
Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач ОСОБА_1 , відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, суд, з урахуванням положень ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, дійшов висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 3028 грн слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Що стосується форми судового рішення, то у конкретному випадку суд керується положеннями ч.3 ст.288 ЦПК України, відповідно до яких повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У зв`язку із тим, що це судове рішення ухвалюється судом після скасування попереднього заочного рішення у порядку, передбаченому ч.1 ст.288 ЦПК України, беручи до уваги, що у конкретному випадку наявні підстави для повторного ухвалення заочного рішення, що передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.3 ст.288 ЦПК України, тому суд дійшов висновку, що правильним буде ухвалення саме заочного рішення (повторного).
Водночас, керуючись ч.3 ст.288 ЦПК України, порядок оскарження повторного заочного рішення є загальним, що встановлений ЦПК України, тобто позивач та відповідач мають право його оскаржити лише до суду апеляційної інстанції, порядок і строк подачі апеляційної скарги судом буде роз`яснений учасникам справи у резолютивній частині цього судового рішення з метою виконання положень п.3 ч.5 ст.265 ЦПК України.
Керуючись ст.13, 22, 28, 38, 40, 41 Закону Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 258, 264, 265, 280-283, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 161 250 (сто шістдесят одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень.
Компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повторне заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги повторне заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне повторне заочне рішення складене 05 травня 2025 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко