Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3757/25
Провадження № 2/711/1897/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.05.2025 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ларченко Юлію Олександрівну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.04.2025 і до повноліття старшої дитини, а надалі - в розмірі 1/4 частки до досягнення повноліття молодшої дитини. Крім того, просить судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України. Як зазначено у частинах 1 та 5 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До того ж, статтею 43 ЦПК України визначені права та обов`язки учасників справи. Зокрема, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (ч. 7 цієї статті).

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вивчивши подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Так, позивачем не додано до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи (відповідачу) копії поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, враховуючи ту обставину, що означену позовну заяву подано позивачем до суду в електронній формі через електронний кабінет ЄСІТС, а в іншого учасника справи (відповідача) відсутній електронний кабінет у ЄСІТС.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2025 у справі № 711/81/25 розірвано шлюб між нею та відповідачем. Натомість, до позовної заяви долучено копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто два взаємовиключні докази. Тож, враховуючи приписи ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачу необхідно надати до суду належний доказ того, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

До того ж, позивачем не додано до позовної заяви належні докази про своє зареєстроване місце проживання і зареєстроване місце проживання неповнолітніх дітей, а також доказів спільного проживання дітей разом з нею, враховуючи положення ч. 3 ст. 181 СК України, якими визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Також, позивачу необхідно надати відомості про: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; її доходи та її майновий стан; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (за їх наявності), які б свідчили про те, що останній працює та/або отримує заробітну плату (має доходи); наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, враховуючи приписи ст. 182 СК України.

Слід звернути увагу позивача на те, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Водночас, у позовній заяві відсутні покликання на те, що між сторонами існує спір щодо утримання неповнолітніх дітей (за відсутності підстав вважати, що відповідачем не визнається батьківство).

Суд також зауважує на тому, що положеннями ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тож, позивачу необхідно зазначити обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей саме в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

За таких підстав, позивачу слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати можливість позивачу належним чином оформити та подати до суду позов.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 174, 175-177, 185, 258-261 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - залишити без руху.

Позивачу необхідно усунути, вказані у даній ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.05.2025.

Суддя: С. М. Позарецька