Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" квітня 2025 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Маслак В.П.,
при секретарі Годлюк А.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити.
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав заявлені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу частково - у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутність представників сторін, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.03.2025р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 8000грн. щомісячно починаючи з 13.12.2024р. до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами представником позивача було зазначено у позовній заяві. Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 21.03.2025р.

Отже, представник відповідача у строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України подав заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Згідно з ч. 1-3 с.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Правничу допомогу позивачу при розгляді справи в суді надавала адвокат Дмитрієва Ж.А., яка діяла на підставі договору № 48 від 19.11.2024р.

Відповідно до акту прийому виконаних робіт (з розрахунком вартості та використаного часу), ОСОБА_3 та адвокат Дмитрієва Ж.А. погодили перелік наданих послуг та їх вартість в загальному розмірі 10000,00 грн., що підтверджується підписами останніх.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що сума завищена та визнав витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., у решті просив відмовити.

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги, що адвокат Дмитрієва Ж.А. в межах даної цивільної справи надавала правову допомогу позивачу ОСОБА_3 , за позовною вимогою про стягнення аліментів, а тому суд критично оцінює доводи адвоката про витрачений час, а саме: 3 години на вивчення матеріалів (3000,00 грн.); представництво довірителя у суді (4000,00 грн.).

Враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та думку відповідача, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та часом, витраченим на надання правничої допомоги.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що судом позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 витрати на правничу професійну допомогу пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача Дмитрієвої Жанни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 296/11522/24 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Маслак