ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/289/21
Провадження № 4-с/483/3/2025
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2025 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Рак Л.М., ознайомившись з матеріалами скарги адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, яка є представником скаржника ОСОБА_1 , про скасування постанов старшого державного виконавця Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафів на боржника,

В С Т А Н О В И Л А :

Адвокат Хорошун О.В. через систему «Електронний суд» звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою на дії (бездіяльність) органу примусового виконання Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якій просить скасувати постанови старшого державного виконавця від 31 липня 2024 року у виконавчому провадженні № 65047097 про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафів на користь держави у розмірі 22340 грн.74 коп., 51678 грн. 20 коп. та 53182 грн. 23 коп.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 65047097 з примусового виконання судового наказу, виданого 29 березня 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області, згідно з яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 03 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Боржник з 07 липня 2016 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а з 28 грудня 2022 року проходить військову службу у ЗСУ і про наявність виконавчого провадження довідався після блокування його рахунків на виплату заробітної плати. 31 липня 2024 року державним виконавцем в один день було прийнято три постанови про накладення штрафів на ОСОБА_1 у розмірі 22340 грн.74 коп., 51678 грн. 20 коп. та 53182 грн. 23 коп., які боржнику направлені не були. Крім того, ОСОБА_1 жодного разу не було повідомлено про наявність заборгованості зі сплати аліментів по вказаному вище судовому наказу. З дня винесення судового наказу ОСОБА_1 перераховувались добровільно, періодично аліменти на утримання доньки, загальна сума перерахованих аліментів становить 71107 грн. 59 коп.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі, дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням рішення суду.

Нормами ч. 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Поняття штрафу, вжите у ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави.

Отже, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Заявником оскаржено постанови державного виконавця про накладення штрафів, винесених на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», які є окремими виконавчими документами. При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 зазначено, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1288/15, від 03 квітня 2019 року у справі № 370/1034/15-ц.

Оскільки заявником оскаржуються постанови про накладення штрафів на боржника, які є окремим виконавчим документом, дана скарга не підлягає розгляду у порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

У відкритті провадження у справі за скаргою адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, яка є представником скаржника ОСОБА_1 , про скасування постанов старшого державного виконавця Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафів на боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65047097, - відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення із зазначеними вимогами щодо оскарження постанов про накладення штрафів на боржника у виконавчому провадженні до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя