У х в а л а

30 квітня 2025 року

м. Київ

Справа № 316/1563/20

Провадження № 61-15968ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - товариство), яке є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - підприємство),

на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 лютого 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до підприємства, правонаступником якого є товариство, про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і

в с т а н о в и в:

1. У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним наказ генерального директора ВП «ЗАЕС» підприємства № 125-з від 21 квітня 2020 року «Про звільнення з роботи у зв`язку зі скороченням штату ОСОБА_1 » (далі - наказ про звільнення);

- поновити позивача на посаді начальника аналітично-правового відділу юридичного управління ВП «ЗАЕС» підприємства;

- стягнути з підприємства 858 150,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. 14 лютого 2022 року Енергодарський міський суд Запорізької області ухвалив рішення про задоволення позову: визнав незаконним наказ про звільнення; поновив позивача на роботі; стягнув із підприємства на користь позивача 858 150,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 22 квітня 2020 року до 14 лютого 2022 року включно, утримавши всі необхідні податки та збори; допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі платежу за один місяць.

3. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"» утворене товариство, 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення підприємства; товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків підприємства.

4. 13 листопада 2024 року Запорізький апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою апеляційну скаргу товариства залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5. 1 грудня 2024 року представник товариства сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 37612/0/220-24 від 2 грудня 2024 року), у якій просив скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтував так:

- 25 травня 2020 року Енергодарський міський суду Запорізької області відкрив провадження у цій справі, а 14 лютого 2022 року - ухвалив рішення про задоволення позову. Підприємство оскаржило це рішення. 4 травня 2022 року апеляційний суд витребував матеріали справи із суду першої інстанції. Згідно з ухвалою апеляційного суду від 3 листопада 2022 року провадження у цій справі втрачене, тому суд скерував копії матеріалів за апеляційною скаргою підприємства на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 лютого 2022 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя для відновлення втраченого судового провадження. 11 січня 2023 року до апеляційного суду надійшли матеріали справи після відновлення втраченого провадження у частині ухвал Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 травня 2020 року, від 26 листопада 2021 року і рішення цього суду від 14 лютого 2022 року. Тобто апеляційний перегляд відбувся за виняткових обставин з огляду на відсутність матеріалів справи, що залишилися у тимчасово окупованому Енергодарському міському суді Запорізької області;

- підприємство мотивувало апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції не оцінив усі докази, зокрема пропозиції варіантів працевлаштування. За відсутності всіх матеріалів справи апеляційний суд не міг перевірити доводи апеляційної скарги та відзиву на позовну заяву, вивчити їх, оцінити докази, які стосуються предмета спору (первинна кадрова документація, усні та письмові пояснення сторін у суді першої інстанції тощо). Апеляційний суд у постанові виснував, що «матеріали справи не містять підтвердження, що позивачу ОСОБА_1 були запропоновані відповідачем переведення на вакансії в ЮУ ВП ЗАЕС відповідно до його професії, кваліфікації, освіти, досвіду роботи, як це визначено в наказі № 148 від 31.01.2020, наказі № 568-к від 21.02.2020, крім вакансії юрисконсульта 2 категорії, при цьому без зазначення відповідного відділу». Тобто апеляційний суд порушив приписи статей 12, 13, 376 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо дослідження доказів, які стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі;

- апеляційна скарга була мотивована, зокрема тим, що суд першої інстанції помилково виснував про обов`язок запропонувати роботу в межах усього підприємства, а не в межах ВП ЗАЕС. Апеляційний суд відхилив цей аргумент, не навівши відповідних мотивів, як це передбачено у статті 382 ЦПК України;

- апеляційний суд не врахував висновків, сформульованих постановах:

(1) Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року у справі № 2-7985/2003, про те, що апеляційний суд, будучи судом встановлення, дослідження та з`ясування питань про факти, може встановлювати обставини справи, приймати, досліджувати й оцінювати докази; апеляційний суд вправі скасувати судове рішення повністю або частково й ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, якщо суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; такі обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; суд першої інстанції порушив норми процесуального права або неправильно застосував норми матеріального права тощо;

(2) Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 134/18/13-ц, про те, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується «процесуальна» справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення «Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece» від 6 липня 2010 року, заява № 54111/07). Справедливість проваджень завжди оцінюється загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (рішення «Mirolubovs and Others v. Latvia» від 15 вересня 2009 року, заява № 798/05, § 103);

(3) Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року у справі № 441/1159/21, про те, що парламент імперативно визначив необхідність відхиляти доводи (аргументи) апеляційної скарги чи відзиву, з якими апеляційний суд не погоджується; не має значення, чи стосуються такі доводи (аргументи) судового рішення щодо суті спору, чи тільки процесуального питання.

6. 27 січня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Товариство мало навести підстави касаційного оскарження.

7. 4 лютого 2025 року представник товариства сформував у системі «Електронний суд» уточнену касаційну скаргу (вх. № 3680/0/220-25 від 5 лютого 2025 року), у якій вказав підстави касаційного оскарження і додав докази надіслання її позивачеві та його адвокату (квитанції № 2613580, № 2613581 від 4 лютого 2025 року про доставку документів до зареєстрованих електронних кабінетів).

8. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

9. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 лютого 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Витребувати з Дніпровського районного суду міста Запоріжжя цивільну справу № 316/1563/20.

3. Роз`яснити іншим учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко