Справа № 180/643/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Тананайської Ю.А.

при секретарі Павлович Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви зазначає, що її матір , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. Вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дряблової Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини. 11 березня 2025 року приватним нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 9 жовтня 1968 року, Виконкомом Томаківської районної ради депутатів трудящих Дніпропетровської області, вона, ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новокиївка, Томаківського району, Дніпропетровської області, та батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . В подальшому уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Шлюб зареєстровано у Костянтинівській сільраді Хабаровського району, Хабаровського краю, Російської федерації. Свідоцтво про укладення шлюбу відсутнє. Шлюб між ОСОБА_5 та нею було розірвано 22 березня 1977 року, та після розірвання шлюбу мені присвоєно прізвище ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , видане 6.03.1979 року м/від. ЗАГС м.Марганець. У видачі, повторно, свідоцтва про укладення шлюбу, відмовлено, оскільки з 29.12.2023 року припинена дія для України Конвеції, згідно якої раніше витребовувались документи з Російської федерації у зв`язку з військовою агресією Російської федерації на території України неможливо зробити запит та витребувати документ про шлюб.

У неї у розпорядженні немає свідоцтва про укладення щлюбу, та отримати вона не може. Отже, вказані обставини щодо неможливості подальшого оформлення спадщини після смерті матері, стали приводом для звернення до суду з даною заявою.

Враховуючи вищевикладене просить суд встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як доньки та матері.

У ході розгляду справи заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є донькою заявниці, народилась в Хабаровському краї, Російської федерації, там і укладали шлюб батьки, в подальшому вони розірвали шлюб. Свідоцтво про шлюб отримати неможливо. Заявниця здійснювала догляд за матір`ю та її поховання. ОСОБА_2 її бабуся та матір ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що народилась у с.Новокиївка, Томаківського району Дніпропетровської області, проживала там до 1996 року, ОСОБА_2 знає як жительку села, ОСОБА_1 знає як її доньку, вона часто приїздила до матері, зустрічала її в селі, бачила на зупинці автобуса.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 9 жовтня 1968 року, Виконкомом Томаківської районної ради депутатів трудящих Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новокиївка, Томаківського району, Дніпропетровської області, та батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ..

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданого 6.03.1979 року м/від. ЗАГС м.Марганець підтверджується, що 22 березня 1977 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , розірвано, актовий запис 182, та після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 2 вересня 2024 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Новокиївка Нікопольського району, Дніпропетровської області, у віці 102 роки, про що було зроблено актовий запис у книзі реєстрації актів про смерть №123.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

Постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. 11.03.2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_2

18 березня 2025 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відмовлено у видачі документа про шлюб, оскільки з 29.12.2023 року припинена дія для України Конвенції, згідно якої витребовувались документи з Російської федерації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

У постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зроблено визначення, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття.

Факт родинних відносин, за встановленням якого звернулася заявниця, має юридичне значення, оскільки неможливість встановити родинний зв`язок між нею та померлою матірю , перешкоджає їй реалізувати своє право на оформлення та отримання спадщини, а тому суд вважає, що заявниця не має можливості встановити факт родинних відносин в іншому порядку, ніж судовому.

Таким чином суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 315-319 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблова Надія Федорівна, про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як матері та доньки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Заявник : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дряблова Надія Федорівна, м.Марганець, вул.Соборна 15.

Суддя: Ю. А. Тананайська