Справа № 373/1179/25
Номер провадження 2-з/373/12/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 травня 2025 року м.Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши заяву про забезпечення позову виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкан Мирослава в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок,

установив:

05.05.2025 виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Пацкан М. подав до суду позовну заяву, в якій просить конфіскувати у громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області наступні земельні ділянки:

1) земельну ділянку (кадастровий номер :04:009:0014) площею 0,3148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183467 від 09.07.2010;

2) земельну ділянку (кадастровий номер :05:015:0025) площею 1,5179 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183466 від 09.07.2010;

3) земельну ділянку (кадастровий номер :05:009:0017) площею 0,4444 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183468 від 09.07.2010.

Одночасно з пред`явленням позову прокурор подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вищевказані земельні ділянки, що зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Забезпечення позову прокурор обґрунтовує наступним.

Право власності на вищевказані земельні ділянки громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 набула в порядку спадкування та у 2010 році, отримала державні акти на право власності на земельні ділянки та 13.12.2012 уклала з Приватно-орендною агрофірмою «Україна» три договори оренди. В подальшому у 2021 році зареєструвала право власності на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В порушення вимог Земельного кодексу України ОСОБА_1 протягом року від дня набуття права власності на землі сільськогосподарського призначення не відчужила земельні ділянки, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2025. Тому існує вірогідність уникнення ОСОБА_1 цивільної відповідальності шляхом відчуження відповідних земельних ділянок третім особам, зміни їх конфігурації (об`єднання, поділу) до ухвалення судового рішення, що ускладнить або зробить неможливим його виконання судового у разі задоволення позову. З метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, існує необхідність у забезпеченні позову. Зазначені види забезпечення позову (арешт майна) не перешкоджатимуть ОСОБА_1 і надалі фактично володіти та користуватись земельними ділянками. Водночас, будь-яке подальше відчуження нею спірних земельних ділянок, порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття їх у власність держави шляхом конфіскації, враховуючи, що на теперішній час в умовах воєнного стану кожна земельна ділянка має використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, вивчивши обставини та докази, якими прокурор обгрунтовує позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема:накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може подаватись до суду до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження.

За загальним правилом ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів, долучених до заяви вбачається, що у 2010 році ОСОБА_1 отримала державні акти на право власності на вказані в заяві земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 13.12.2012 уклала з Приватно-орендною агрофірмою «Україна» () три договори оренди строком на 10 років. В подальшому, 02.11.2021 право власності громадянки РФ ОСОБА_1 на відповідні земельні ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що відповідачка будучи громадянкою іноземної держави, не виконала вимоги закону та впродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку не відчужила земельні ділянки сільськогосподарського призначення особам, які мають право на набуття їх у власність, та вчиняє активні діє, пов`язані з правом власності на відповідні земельні ділянки, суд вважає, що існують підстави для забезпечення позову у спосіб, який просить прокурор, оскільки існує ризик зміни цільового призначення земельних ділянок, їх поділу та відчуження громадянкою РФ ОСОБА_1 на користь інших осіб, що ускладнить виконання судового рішення про конфіскацію земельних ділянок та повернення їх у власність держави без зміни цільового призначення.

Отже, суд дійшов висновку, що зазначений у заяві захід забезпечення позову у виді арешту майна є співмірним з заявленими в позові вимогами, ефективним та необхідним, з огляду на предмет та підстави позову, а також обставини, якими прокурор обґрунтовує позовні вимоги. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку, якщо воно буде ухвалене на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області Пацкана Мирослава про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :04:009:0014) площею 0,3148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183467 від 09.07.2010.

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :05:015:0025) площею 1,5179 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183466 від 09.07.2010;

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :05:009:0017) площею 0,4444 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 183468 від 09.07.2010.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню

У разі незгоди з судовим рішенням апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.О. Залеська