Справа № 489/1762/22
Номер провадження 2/489/53/25
04 квітня 2025 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від обов`язку сплати аліментів
02.04.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. Просив суд звільнити його обов`язку сплати аліментів, що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 у цивільній справі №489/586/17-ц на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 24.03.2022; звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на молодшого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 24.03.2022, у зв`язку з незаконним вивезенням дитини за кордон без його відома, відсутністю інформації про те, як використовуються аліменти; мати дитини переховується та знаходиться в кримінальному розшуку; у випадку неможливості звільнення його від сплати аліментів на молодшого сина ОСОБА_3 , просив суд тимчасово призупинити стягнення аліментів у виконавчому провадженні №54082280 до моменту звернення ОСОБА_2 до Корабельного ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ з заявою про відновлення виплат по аліментам та наданням інформації про поточний рахунок, про місця проживання молодшої дитини ОСОБА_3 та підтвердженням цілей використання коштів; у випадку неможливості звільнення його від сплати аліментів на молодшого сина ОСОБА_3 , просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2022.
Ухвалою від 04.04.2025 відмовлено у прийнятті заяви в частині стягнення аліментів на утримання однієї дитини.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив суд розглядати справу без участі їх представника.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносин.
Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2017 до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп.
Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №294 від 24.05.2022 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, разом з батьком, ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017. Зазначене рішення набрало законної сили та виконується позивачем.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
В ст. 192 СК України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати . Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
24 березня 2022 року настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення позивача сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина.
Разом з тим наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина.
У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що стягнення з позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. ( Постанова ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22)
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на утриманні позивача, про що свідчать дослідженні письмові докази, відтак після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей, встановлено обставини, що впливають на їх припинення. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Тому, вимога про звільнення від обов`язку сплати аліментів позивача на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 року (справа №489/586/17-ц) підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що починаючи з 24.03.2022 його незаконно вивезли за кордон без його відома та відсутня інформація про те, як використовуються аліменти; вимоги про тимчасово призупинення стягнення аліментів у виконавчому провадженні №54082280 до моменту звернення ОСОБА_2 до Корабельного ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ з заявою про відновлення виплат по аліментам та наданням інформації про поточний рахунок, про місця проживання молодшої дитини ОСОБА_3 та підтвердженням цілей використання коштів, то суд зазначає наступне.
Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.
За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач не використовує кошти (аліменти) на утримання дитини, тому в задоволенні цих вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частинізвільнення позивача від обов`язку сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , який проживає на теперішній час з ним (батьком).
В той же час, суд зазначає, що оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 року (справа №489/586/17-ц) з позивача стягуються аліменти на двох дітей, то необхідно змінити розмір присуджених аліментів та стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення ним повноліття.
Вимоги позивача про призупинення виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 не ґрунтуються на нормах законодавства, тому не підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)про звільнення від обов`язку сплати аліментів задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплати аліментів, що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 у справі № 489/586/17 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на його утриманні, починаючи з 24.03.2022.
Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 у справі № 489/586/17, стягнувши щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 24.03.2022 та до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок)
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.04.2025.

Суддя В. В. Кокорєв