Справа № 569/86/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 31 липня 2016 року було зареєстровано шлюб, від якого мають трьох неповнолітніх дітей. Сімейні стосунки з чоловіком не склалися. Протягом певного часу проживають окремо, не спілкуються, в них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільний бюджет не ведуть. Спільне проживання (перебування) з відповідачем у шлюбі та йог збереження неможливе, відповідач вчиняє щодо неї та дітей домашнє насильство, у зв`язку з чим нею також подано позов про розірвання шлюбу. Молодшому сину ОСОБА_6 лише нещодавно виповнився один рік, а тому він потребує її постійної уваги та піклування. Двоє старших синів-близнюків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають проблеми зі здоров`ям, тому також потребують її часу та турботи. Саме у зв`язку з цим не має можливості працевлаштуватися, адже повинна здійснювати догляд за дітками. У зв`язку із складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Інших аліментних зобов`язань у відповідача немає.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача курганська О.В. просить позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на дружину в розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення сином ОСОБА_6 віку трьох років. Відзиві мотивує тим, що згідно із судовим наказом Рівненського міського суду від 19 грудня 2024 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання трьох синів в розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця. Судового наказу відповідач до цього часу не отримав, однак з грудня 2024 року сплачує на рахунок позивача аліменти на дітей. Через перенесену операцію відповідач на даний час не працює, має лише тимчасові періодичні заробітки, зобов`язаний сплачувати аліменти на трьох дітей, тому не спроможний сплачувати аліменти на дружину у розмірі, який вона вимагає, оскільки таке стягнення аліментів на дружину призведе до погіршення становища відповідача як платника аліментів порівняно із становищем позивача як одержувача аліментів.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_4 є опікуном сина ОСОБА_7 (здійснює за ним догляд у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства і отримує соціальну допомогу для догляду за дитиною у розмірі 8000 грн. Судовим наказом Рівненського міського суду у справі № 569/24393/24 встановлено, що усі діти проживають саме разом з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою ОСББ. Оскільки внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_4 . ОСОБА_3 разом з трома дітьми (двоє з яких є інвалідами з дитинства, а третя дитина перебуває на грудному вигодовуванні) була змушена переїхати жити окремо від ОСОБА_4 і фактично доглядом за усіма дітьми займалася та займається саме ОСОБА_10 , в той час, як ОСОБА_4 отримує соціальну допомогу для догляду за дитиною та взагалі не надає їх для ОСОБА_3 , яка здійснює догляд за сином ОСОБА_7 , та навіть не витрачає такі кошти на потреби сина. Лише дуже рідко і не на кожну вимогу для потреб дитини може надати такі кошти. Враховуючи розмір соціальної допомоги, яку отримує відповідач та добровільно не надає на потреби дитини, розмір аліментів, що був ним сплачений за грудень 2024 року (2500 грн) і січень 2025 року (4500 грн), то розмір аліментів на утримання дружини, які просить стягнути ОСОБА_3 , є можливим та посильним для відповідача. Операція ОСОБА_4 проводилася ще 09 квітня 2024 року, обмеження у навантаженням були лише протягом двох місяців з дня її проведення, працездатність після проведеної операції відповідач не втратив і продовжував працювати. Розмір аліментів на утримання дружини, який ОСОБА_4 просить стягнути у відзиві, є навіть меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, який складає 3028 грн.

Ухвалою від 09 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 25 лютого 2025 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою від 10 березня 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що позивач також отримує соціальну допомогу на дітей, але це кошти саме на утримання дітей, а не її доходи, як вона може витрачати на себе.

Представник відповідача позов визнала частково та пояснила, що після перенесеної операції відповідач не в змозі заробляти кошти в попередньому розмірі, нині отримує мінімальну заробітну плату, половину якої зобов`язаний сплачувати на користь позивача як аліменти на дітей. Позивач забрала спільний автомобіль та користується ним одноосібно. Приписи, які були винесені щодо відповідача, скасовані, оскільки суд не знайшов у його діях ознак домашнього насильства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі та мають спільних дітей - сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується, відповідно, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 31 липня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , виданими 04 липня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 21 жовтня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Спільні діти сторін зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 32132 від 29 листопада 2024 року. З 24 січня 2025 року позивач з дітьми фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 8 від 24 січня 2025 року, виданою ТОВ «Авеню Рівне».

Позивач перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Рівненської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн щомісячно, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в розмірі 3250,70 грн щомісячно, допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях в розмірі 2100 грн щомісячно та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4030,99 грн щомісячно, про що свідчить довідка № 69 від 11 березня 2025 року, видана Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради.

Відповідач, як опікун сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в розмірі 8044,70 грн щомісячно, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 та довідкою № 124 від 17 березня 2025 року, виданою Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2024 року у справі № 569/24393/24 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 16 грудня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

У дружини право на отримання аліментів виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Отже, на відміну від обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу.

За приписами ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони перебувають у шлюбі. Син сторін ОСОБА_13 , який не досяг трьох років, проживає з позивачем, що відповідач не заперечує.

Зі змісту ч.2 ст.84 СК України випливає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, а тому доводи представника відповідача про наявність у позивача доходу, достатнього для життя, у вигляді аліментів та соціальної допомоги суд до уваги не приймає.

Відповідач працездатний, на обліку як безробітний не перебуває, до червня 2024 року працював у ФОП ОСОБА_14 на посаді опоряджувальника будівельного, про що свідчить характеристика з місця роботи від 16 грудня 2024 року. Докази, що внаслідок перенесеної в квітні 2024 року операції відповідач частково втратив працездатність, відсутні, що свідчить про можливість останнього працевлаштуватися та отримувати дохід. Зі слів представника відповідача, ОСОБА_4 нині отримує мінімальну заробітну плату. З відповідача також стягуються аліменти на утримання спільних дітей в розмірі половини його заробітку.

Докази наявності у власності відповідача рухомого чи нерухомого майна та інформація про розмір отримуваної ним заробітної плати у справі відсутні.

Позивач пред`явила вимогу про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 3000 грн щомісячно, однак не надала суду доказів фінансової спроможності останнього надавати їй матеріальну допомогу у такому розмірі.

Отримання відповідачем соціальної допомоги на дитину з інвалідністю в розмірі 8000 грн щомісячно не свідчить про таку можливість, оскільки така соціальна допомога має цільове використання і не може витрачатися не за призначенням, зокрема на утримання дружини. Нецільове використання відповідачем державної соціальної допомоги на дитину, про що зазначає представник позивача, може бути підставою для припинення виплати соціальної допомоги, однак не зумовлює стягнення цих коштів на користь позивача як аліментів на її утримання.

За встановлених у справі обставин, враховуючи відсутність доказів спроможності відповідача сплачувати на утримання дружини кошти в розмірі 3000 грн щомісячно та з огляду на часткове визнання ним позову, суд визначає аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а отже, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідач - на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 3000 грн, що підтверджується договором № 48-2-11/24 про надання правничої допомоги від 05 грудня 2024 року, актом виконаних робіт по наданню послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 48-2-11/24 від 05 грудня 2024 року, с кладеним 31 грудня 2024 року.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Представник відповідача не погоджується із розміром витрат на професійну правничу допомогу та вважає його неспіврозмірним якості та обсягу наданої правничої допомоги. Разом з тим, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач суду не подав.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн, пропорційно розміру позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн щомісячно, починаючи з 03 січня 2025 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) грн у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складене 01 травня 2025 року.

Суддя