Справа № 697/2569/24
Провадження № 2/697/211/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , відповідач) про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживають окремо, дитина постійно знаходиться на її утриманні. Будь-які відносини, спілкування, зустрічі, побачення, тощо, між ними відсутні.

За рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.03.2020 у справі № 697/60/20 відповідач ОСОБА_1 виплачує на її користь аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно.

На даний час відповідач виконує рішення суду, але не повністю в тому розмірі, який вимагає сьогодення і вимоги чинного законодавства. Наразі, визначена Канівським міськрайонним судом Черкаської області сума аліментів в 1000 грн. не є законною, розумною і справедливою, оскільки не відповідає інтересам дитини. Дочка потребує більшої уваги зі сторони матеріального забезпечення батька. Розвивається вона добре, тому необхідні кошти на харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, заняття і таке інше.

Її соціальне становище за цей період не змінилося.

В свою чергу, їй відомо, що у відповідача матеріальне становище також не змінилося, він є працездатним, займається таксуванням, інших аліментних зобов`язань не має, тому його доходи дозволяють сплачувати аліменти не за правилами прожиткового мінімуму для дітей віком до 18 років, а в твердій грошовій сумі не менш, ніж дві-три тисячі щомісячно.

З огляду на вказані обставини, позивач просить: змінити розмір аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.03.2020 у справі № 697/60/20 (провадження 2/697/249/2020) щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття, в сторону збільшення, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини; відкликати виконавчий лист Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2020 року у справі № 697/60/20.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2024 відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судових засідань повідомлялася судом належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.56).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Біленчук С.М., який був присутнім в судовому засіданні 01.04.2025, позовні вимоги визнали частково. Відповідач не заперечує щодо зміни розміру аліментів в сторону збільшення, які стягуються з нього за рішенням суду з 1000 грн. до 2000 грн.

Заслухавши в судових засіданнях думку відповідача та його представника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 12.10.2016 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.5).

Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/60/20 від 12.03.2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з 14.01.2020 і до повноліття дитини (а.с.6-8).

Відповідно до довідки Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області від 17.04.2025 № 25300, станом на 17.04.2025 у відділі відкрите виконавче провадження № 61857416 по стягненню з ОСОБА_1 аліментів. Заборгованість по аліментах станом на 17.04.2025 у нього відсутня.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Визначений рішенням суду розмір аліментів не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Таким чином, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів.

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо доходів відповідача позивачем до суду надано не було, як і не було надано доказів того, що відповідач у справі має у власності майно, з якого може отримувати прибуток для сплати підвищеного розміру аліментів.

Однак, враховуючи інтереси дитини, а також той факт, що розмір аліментів, який було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2020 року у розмірі 1000 грн., є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку їх спільної дитини, відповідач визнав позов в частині зміни розміру аліментів з 1000 грн. в сторону збільшення до 2000 грн., суд вважає, що існують правові підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дитини до 2000 грн.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, лікування, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому, в силу вимог ст. 192 СК України, виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Отже, враховуючи положення частини другої статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1 598 грн.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем у справі не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Отже, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд враховує матеріальний стан відповідача; відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо зареєстрованого за відповідачем права власності на нерухомість, грошові кошти, корпоративні права, об`єкти інтелектуальної власності, автомобілі, інше, а також відсутність доказів про витрати відповідача більше десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, визначаючи такий розмір аліментів, суд також враховує, що законодавець покладає обов`язок з утримання дитини на обох батьків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 2000 грн., що відповідатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, станом на 1 січня 2025 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів має відбуватися з дня набрання законної сили рішенням суду, оскільки аліменти вже стягнуті.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаними позовними вимогами, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі, що складає 968,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 березня 2020 року по справі № 697/60/20, а саме: стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень, 00 копійок) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання рішенням законної сили відкликати виконавчий лист виданий на виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 697/60/20 від 12.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з 14.01.2020 і до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 96 копійок).

Іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05.05.2025.

Головуючий Б . К . Скирда