01.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/1095/25
Справа № 205/1095/25
Провадження № 2/205/1914/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває вищевказана цивільна справа.

15.04.2025 року та 28.04.2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України, на підтвердження чого відповідачем надано копію довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2024 року та копію військового квитка.

21.04.2025 року представник позивача адвокат Лукомський А.О. направив до суду заперечення у яких просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. В обґрунтування заперечень зазначив, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача представника за довіреністю Тютрюмової К.І. (нотаріально посвідчена довіреність від 16.07.2024 року) яка представляє його інтереси у суді та діє від імені ОСОБА_2 . Зазначив, що застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права позивача та інтересів дитини на справедливий суд, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку. До того ж, відповідачем не підтверджено факт переведення військової частини на воєнний стан та участь цієї частини у виконанні бойових завдань. Таким чином, на думку представника, перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, у зв`язку з наявністю у відповідача представника, обґрунтованістю необхідності у зупиненні провадження та дотримання принципу розумності строків розгляду та принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Вважає заяву відповідача про зупинення розгляду справи такою, що не підлягає задоволенню. Також письмово просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

У постанові Верховного Суду від 11.03.2025 року у справі № 904/4027/22 зазначено, що формальне перебування сторони по справі у складі Збройних Сил України є недостатньою підставою для зупинення провадження по справі. Суд має встановити, що військова частина, де проходить службу учасник справи, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

На підтвердження обставин для зупинення провадження по справі відповідачем надано копію довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2024 року, яка видана старшому солдату ОСОБА_2 про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01.08.2024 року, а також копію військового квитка відповідач.

Разом з тим, доказів того, що військова частина, де проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій матеріали справи не містять. До того ж, надана відповідачем копія довідки датована 28.08.2024 року.

Суд звертає увагу, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України необхідним є переведення військової частини на воєнний стан та участь військовослужбовця цієї частини у виконанні бойових завдань. Зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом, який дозволяє лише на час існування вказаних обставин правомірно припинити з тієї підстави розгляд справи та вчинення інших процесуальних дій (ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.09.2024 року у справі №557/1226/23; провадження № 61-2354сво24).

У постанові від 05.06.2024 року у справі № 317/3364/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що для застосування припису п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто, а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків. Передбачений у пункті 2 частини 1 статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в справі ставиться питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, що стосується матеріального утримання малолітньої дитини.

До того ж, інтереси відповідача у вказаній справі представляє ОСОБА_3 за довіреністю.

За змістом частини 2 статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 року N 8-рп/2002).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на військовий стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, наявність у відповідача представника, а також те, що предмет позову стосується інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та відповідно про відмову у задоволенні клопотання відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251-253, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі відмовити.

Відкласти судове засідання на 20 травня 2025 року на 08 годину 20 хвилин.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.