Справа № 712/3264/25
Провадження № 2/712/2172/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пономаря В.О.,

за участю секретаря судового засідання Кеденко Я.О.,

представника позивача Манзар Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, 3 % річних, пені та індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та відповідача

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» (далі СК «ЕТАЛОН») про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, 3 % річних, пені, індексу інфляції та понесених судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 22.07.2024 у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2 , внаслідок якої належний їй автомобіль марки SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав значних механічних пошкоджень. Вина ОСОБА_2 підтверджена постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.08.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у відповідача згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № 219108055 з лімітом страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.02.2025 № 17, проведеної експертом ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивачки, без ПДВ становить 86 352,53 грн.

Позивачка 26.09.2024 року звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана останнім 02.10.2024. Проте відповідачем здійснена часткова виплата відшкодування у сумі 56 520,86 грн лише 19.02.2025.

Отже, недоплачена частина страхового відшкодування складає 29 831,67 грн (86 352,53 грн (сума відповідно до висновку експерта) 56 520,86 грн (фактично виплачена сума).

Крім того, позивачка зазначає, що відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування, встановлені ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», прострочивши виплату на 48 днів (з 02.01.2025 до 18.02.2025).

У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді 3 % річних у сумі 222,99 грн, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за час прострочення в сумі 2 087,40 грн, а також інфляційні втрати в сумі 1 136,84 грн.

Окрім цього, позивачка просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн, витрати на судову транспортно-товарознавчу експертизу № 17 від 27.02.2025 в сумі 6 000,00 гривень та витрати на оцінку (звіт) від 19.08.2024 у сумі 4 000,00 грн, що разом складає 27 000,00 грн.

СК «ЕТАЛОН» у своєму відзиві на позовну заяву не погодилося з пред`явленими позивачем вимогами.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що з метою визначення реальної вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивачки (SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), звернувся до експерта Ведути Д.О., який за результатами автотоварознавчого дослідження склав звіт № 151Т від 10.09.2024. Відповідно до цього звіту, вартість матеріального збитку, з урахуванням зносу автомобіля, становить 64 865,03 грн. Відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування через МТСБУ на користь позивачки у розмірі 56 520,86 грн (сума зменшена на суму податку на додану вартість). З урахуванням цього, відповідач вважає, що повністю виконав свої зобов`язання перед позивачкою.

Відповідач також наголошує на необґрунтованості висновків, представлених позивачкою, зокрема звіту АОВ-14 від 19.08.2024 та висновку судового експерта № 17 від 27.02.2025, складеного експертом Старинцем М.В. Вказані документи, на думку відповідача, містять суттєві розбіжності та завищені показники вартості збитку, що робить їх неналежними доказами у справі.

Також відповідач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на проведення експертиз, вважаючи її незаконною та необґрунтованою через проведення її до звернення із позовом до суду.

Крім того, відповідач вважає завищеними і необґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17 000,00 грн, оскільки такі витрати є неспівмірними з ціною позову та складністю справи.

З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні всіх заявлених позовних вимог.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення

Позовна заява ОСОБА_1 до СК «ЕТАЛОН» про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, 3% річних, пені та індексу інфляціїнадійшла 17.03.2025 до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Судове засідання, призначене на 14.04.2025, відкладено через неявку представника відповідача.

Представником відповідача 17.04.2025 поштовим зв`язком подано відзив на позовну заяву (надійшов до суду 28.04.2025), в якому він просив відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача через систему «Електронний суд» 22.04.2025 подано відповідь на відзив, у якому вона просила задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 30.04.2025 представник позивача Манзар Т.В. підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Повне судове рішення складено з урахуванням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України 05.05.2025.

ІІ. Мотивувальна частина рішення

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, оцінка суду

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який є спеціальним Законом у даних правовідносинах.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону).

Згідно з п 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 цього ж Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

22.07.2024 о 15 год 26 хв відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний ОСОБА_1 транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.08.2024 у справі № 712/8938/24 ОСОБА_4 , який, керуючи автомобілем ВАЗ 217230, в порушенням Правил дорожнього руху не надав переваги у русі автомобілю SUBARU OUTBACK,що призвело до ДТП, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в СК «ЕТАЛОН» за полісом ОСЦПВВНТЗ № 219108055 з лімітом страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн.

На замовлення СК «ЕТАЛОН» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 проведено визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що 10.09.2024 складено звіт № 34-D/15/87. Згідно із цим звітом вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 64 865,03 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали.

Також звіт про оцінку вказаного автомобіля № А08-14 складено 19.08.2024 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі договору та заяви ОСОБА_1 . Відповідно до цього звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу колісного складників колісного транспортного засобу складає 110 825,38 грн.

Позивач 26.09.2024 надіслала на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити виплати в розмірі 91 001,30 грн на підставі звіту від 19.08.2024 № А08-14. Зазначений лист отримано відповідачем 02.10.2024.

На підставі договору від 30.05.2024, укладеного між СК «Еталон» та МТСБУ, останнє 19.02.2025 виплатило ОСОБА_1 56 520,86 грн.

Відповідачем не заперечується факт настання страхової події та право позивача на отримання страхового відшкодування. У зв`язку з цим, та, враховуючи положення ч. 1, 6 ст. 82 ЦПК України, зазначені обставини є доведеними.

Надалі, оцінюючи доводи сторін, наведені в заявах по суті справи та під час судового засідання, щодо спірних правовідносин, суд дійшов таких висновків.

Щодо обґрунтованості розміру заявленого відшкодування

Як доказ заявлених вимог позивачем надано висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.02.2025 № 17, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових колісного транспортного засобу пошкодженого унаслідок ДТП на дату ДТП 22.07.2024 без ПДВ складає 86 352,53 грн

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставленні експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Положеннями ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 підставою для проведення експертизи у цивільному, господарському та адміністративному судочинствах є ухвала суду про призначення експертизи або договір з експертом чи експертною установою, укладений на замовлення учасника справи.

У зазначеному вище висновку експерта зазначено, що він підготовлений для подання до суду, а також міститься підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта.

У свою чергу відповідач на підтвердження своєї позиції надав суду звіт №?34-D/15/87 від 10.09.2024, складений експертом Ведутою Д.Ю., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUBARU OUTBACK з урахуванням зносу визначена у розмірі 64?865,03 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що наданий позивачкою висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №?17 від 27.02.2025 виконано судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію, із застосуванням офіційно затвердженої Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003. У висновку чітко зазначено вихідні дані, обсяг пошкоджень, враховано рік випуску автомобіля, а також застосовано коефіцієнти фізичного зносу.

Цей висновок експерта містить попередження про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384 КК України та вказівку на те, що документ підготовлений спеціально для подання до суду, що відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України.

У той час як звіт, поданий відповідачем, таких застережень не містить. Натомість у цьому звіті наявна письмова заява оцінювача, що проведений аналіз, міркування та висновки обмежуються лише викладеними припущеннями й обмежувальними умовами і представляють власне професійне судження оцінювача.

Посилання відповідача на те, що розрахунок експерта є завищеним не містять будь-якого обґрунтування. Відповідачем на спростування розрахунку експерта не подано відповідних доказів, не наведено аргументів та не надано пояснень.

Зазначення у відзиві про те, що висновок експерта від 27.02.2025 (висновки зроблено без врахування ПДВ) та звіт про оцінку вказаного автомобіля № А08-14 від 19.08.2024 (висновки зроблено з урахуванням ПДВ), які долучені до позовної заяви, суперечать один одному, не спростовують достовірність висновків та розрахунків, наведених у висновку експерта.

Суд також бере до уваги, що п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що при визначені розміру збитків, завданого ОСОБА_1 пошкодженням її автомобіля, слід брати до уваги саме висновок експерта від 25.02.2025 № 17, складений експертом Старинцем М.В.

Роблячи такий висновок, суд враховує правову позицію, викладену впостанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, відповідно до якої визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, вартість матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню з урахуванням зносу та без ПДВ, складає 86?352,53 грн. З урахуванням того, що відповідачем вже було сплачено на користь позивачки 56?520,86 грн, недоплачена частина складає 29?831,67 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).

У зв`язку із порушенням відповідачем строку виплати суми страхового відшкодування в повному обсязі, він зобов`язаний додатково сплатити на користь позивача три відсотки річних та інфляційні нарахування на суму простроченого платежу, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 761/6406/16-ц.

Крім того, на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961 відповідач зобов`язаний сплатити пеню позивачу за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, що відбулось з вини страховика.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач вперше звернувся до відповідача з повідомленням про страховий випадок та заявою про виплату страхового відшкодування 02.10.2023. З огляду на положення п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів, тобто не пізніше як 01.01.2025. Проте у порушення вимог законодавства виплати в розмірі 56 520,86 грн проведено 19.02.2025, тобто через 48 днів.

Отже, в межах позовних вимог для правомірного обчислення розміру пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат необхідно використовувати період прострочення з 02.01.2025 до 18.02.2024 включно (48 днів); розмір боргу 56 520,86 грн.

Наведений у позовній заяві алгоритм арифметичного обчислення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідає засадам розрахунку відповідних сум, що визначені законом.

У зв`язку з цим, у межах позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: три проценти річних у розмірі 222,99 грн, інфляційні втрати у розмірі 1135,84 грн та пеня у розмірі 2 087,40 грн, що разом складає 3 446,23 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, серед інших, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням наведеного, розмір судового збору за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 1 211,20 коп.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Позивачка звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 24.06.2024 Пенсійним фондом України.

Ураховуючи наведене, а також те, що позов підлягає до повного задоволення, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. на користь держави.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням експерта, позивачем надано висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.02.2025 № 17, рахунок фактуру від 20.02.2025 № 31, акт виконаних робіт від 20.02.2025 № 31, платіжна інструкція від 20.02.2025, відповідно до яких позивачем за проведення експертизи сплачено 6 000,00 грн.

Суд, враховує, що вказана експертиза проведена до відкриття провадження у цій цивільній справі, проте вважає, що сплачені позивачем кошти в сумі 6 000,00 грн за її проведення підлягають стягненню із відповідача, враховуючи те, що при вирішенні спору судом взято до уваги висновок судового експерта. Це узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22.

Також позивач просить стягнути витрати в розмірі 4 000,00 грн, пов`язані зі складанням звіту про оцінку автомобіля № А08-14 від 19.08.2024 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на підставі договору та заяви ОСОБА_1 .

Вирішуючи цю позовну вимогу, суд бере до уваги, що зазначений звіт був підготовлений за договором між позивачем та оцінювачем до звернення до суду, а саме для обґрунтування вимог до страховика. Однак відповідно до правової природи судових витрат, що підлягають компенсації згідно з положеннями ст. 133141 ЦПК України, такими визнаються лише витрати, безпосередньо пов`язані з розглядом справи в суді. Витрати на залучення оцінювача до подання претензії страховикові, навіть якщо їх наслідком стало подання позову, не можуть розглядатися як витрати, пов`язані з розглядом справи в суді. Крім того, у межах цієї справи вирішальне значення для обґрунтування розміру шкоди мав саме висновок судового експерта від 27.02.2025, а не досудовий звіт оцінювача.

Отже, враховуючи викладене, суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат у розмірі 4?000,00 грн на складання звіту № А08-14.

Крім цього, позивач ставить питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов вказав на критерії реальності, необхідності та розумності розміру таких витрат, встановлені національним законодавством та практикою Європейського суду з прав людини. Вважає, що заявлена сума є завищеною з урахуванням складності справи та ціною позову.

Пунктами 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір від 10.02.2025 № 9 про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Манзар Т.В. та ОСОБА_1 ; акт прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 9 від 10.02.2025; квитанцію про сплату Ільченко О.М. 17 000,00 грн за надання юридичних послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі №205/5969/15 Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу суд бере до уваги зазначений в заяві та додатках до неї обсяг виконаних адвокатом робіт, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо правового аналізу та підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.

У зв`язку із цим, суд визначає вартість наданих правових послуг в розмірі 9 000,00 грн, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складністю та ціни позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 137-141, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_2 ) до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» () про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, 3 % річних, пені та інфляційних збитків задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» (ЄДРПОУ 20080515) на користь ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_2 ) недоплачену частину страхового відшкодування в розмірі 29 831 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять одну) грн 67 (шістдесят сім) коп., пеню у розмірі 2 087 (дві тисячі вісімдесят сім) грн 40 (сорок) коп, інфляційні збитки у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 84 (вісімдесят чотири) коп. та 3 % річних у розмірі 222 (двісті двадцять дві) грн 99 (дев`яносто дев`ять) коп., що загалом становить 33 277 (тридцять три тисячі двісті сімдесят сім) грн 90 (дев`яносто) коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП ) витрати пов`язані із наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч грн) та витрати пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн, а всього 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» () на користь держави судовий збір у справі у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено з урахуванням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України 05.05.2025.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКППНОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ЕТАЛОН», , місцезнаходження за адресою: вул. Гарматна, 8, м. Київ, 03067.

Суддя В.О. Пономар