МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Справа №370/2916/24

Провадження № 2/370/1204/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Сініциної О.С., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарові Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

у с т а н о в и л а:

До Макарівського районного суду Київської області 01 жовтня 2024 року звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович від 29 квітня 2020 року № 11505 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»заборгованість в розмірі 56780 грн таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що виконавчий напис від 29 квітня

2020 року № 11505 приватного нотаріуса є протиправним, оскільки, винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти у кредитних договорах, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, а також за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору.

Одночасно з позовною заявою, позивач подала до суд заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 11505 від 29 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 поновив строк звернення до суду з цим позовом, позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі.

Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву.

Разом з цим, суд ухвалою від 08 жовтня 2024 року задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому проваджені

№ НОМЕР_3 відкритого на підставі виконавчого напису від 29 квітня 2020 року № 11505.

Копію ухвали суду від 08 жовтня 2025 року відповідач отримав за довіреністю, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення

№ 523. Проте, відзиву, заяв та клопотань до суду не заявляв.

Треті особи своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скористалися.

Відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.

Між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 28 вересня 2019 року укладений Договір про надання кредиту № 2748608 шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок, за умовами якого позивач отримала кредит у розмірі 12 000 грн.

07 листопада 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та позивачем укладена додаткову угода про зміну умов договору про надання кредиту № 2748608, за умовами якої позивачу збільшено розмір кредиту до 14039 грн та збільшено проценти за користування кредитом.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис від 29 квітня 2020 року № 11505, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість в розмірі 54 980 грн, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором від 28 вересня 2020 року № 2748608, укладеним із ТОВ «Алекскредит». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 грудня 2019 року по 31 січня

2020 року.

На підставі зазначеного виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна постановою від 11 червня 2020 року відкрила виконавче провадження № НОМЕР_3.

Згідно з інформацією приватного виконавця від 20 вересня 2024 року № 101695, станом на 20 вересня 2024 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 стягнення не проводилося.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження

№ 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Так, позивач на обґрунтування своїх вимог зокрема посилалася на те, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, а не на оригіналі, як це передбачено Переліком. В зв`язку з цим, вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору, який не посвідчено нотаріально, свідчить про незаконність такого виконавчого напису, що є порушенням процедури вчинення самого виконавчого напису.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомлена як боржник про існування боргу, що позбавило її можливості оспорити вимоги відповідача, що зі свого боку не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Тож, зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які необхідно задовольнити, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач згідно Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивач надала: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Ордер на надання правничої допомоги, Договір про надання правничої (правової) допомоги від 12 вересня 2024 року, Додаток № 1 до Договору від 12 вересня 2024 року, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30 вересня 2024 року, платіжну інструкцію від 05 листопада 2024 року № 220705464 на суму 2650,00 грн, платіжну інструкцію від 28 жовтня 2024 року № NC-6384762 на суму 1450,00 грн, платіжну інструкцію від 20 вересня 2024 року № @2PL362908 на суму 1400,00 грн.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частини необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 81, 95, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторовичвід 29 квітня 2020 року № 11505 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»заборгованість в розмірі 56780 (п`ятдесят шість тисяч триста сімсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» ()на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація учасників:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», адреса розташування, вулиця Якова Самарського, будинок 12А, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, ;

- приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, адреса розташування: вулиця Окіпної Раїси, будинок 4А, офіс 71А, місто Київ, 02002, РНОКПП НОМЕР_2 ;

- приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, адреса розташування: вулиця Грушевського, будинок 15, під`їзд 5, приміщення 6, місто Бровари, Київська область, 07400.

Суддя О. С. Сініцина