Справа № 953/4196/25
УХВАЛА

"05" травня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди, відповідно до якої просить скасувати наказ ректора Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди від 12 грудня 2023 року №202-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 », а також стягнути з відповідача судові витрати на її користь.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2025 справа розподілена судді Лисиченко С.М.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 згідно наказу від 12.12.2023 року №202-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації.

В обгрунтування заяви зазначає, що Харківський національний педагогічний університет імені Г.С.Сковороди встановив помилково відповідність скарги вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та прийняв скаргу до розгляду. Наголошує, що саме Харківський національний педагогічний університет імені Г.С.Сковороди відповідно до своїх повноважень проводить перевірку та виявляє наявність чи відсутність у дисертаціях та/або наукових статтях фактів академічного плагіату відповідно до визначеного порядку. Саме матеріали, результати перевірки та рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти мають своїм наслідком визнання у дисертації та/або наукові статті академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, на підставі яких Міністерство освіти і науки України приймає рішення щодо позбавлення особи відповідного наукового ступеня.

На думку ОСОБА_1 , фактично прийняті рішення несуть із собою небезпеку заподіяння шкоди їй та її правам та інтересам в разі продовження вчинення Харківським національним педагогічним університетом імені Г.С.Сковороди відповідних рішень у процесі розгляду скарги/повідомлення про наявність фактів академічного плагіату в докторській дисертації.

Зауважує, що навіть у разі визнання протиправними дій Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди щодо перевірки скарги/повідомлення ОСОБА_2 про наявність фактів академічного плагіату в докторській дисертації та зобов`язання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди прийняти рішення, щодо невідповідності скарги вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав/інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки в цьому випадку визнання судом протиправності дій Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди не матиме практичного значення та не забезпечить ефективний захист її прав.

Також вказує, що Харківський національний педагогічний університет імені Г.С.Сковороди з огляду на встановлені Порядком розгляду скарг процедури та строки їх вчинення, може продовжувати вчиняти дії з розгляду скарги та приймати рішення щодо її прав та інтересів. У такому випадку їй доведеться додатково ініціювати ряд судових процедур щодо оскарження наступних дій та рішень Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди та інших суб`єктів владних повноважень, які вчинятимуться ними з метою завершення розгляду питання, порушеного у скарзі ОСОБА_2 .

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.05.2025, заяву передано головуючій судді Лисиченко С.М.

Розглянувши заяву про забезпечення позову , не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідками встановлення обов`язку або заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, так як питання обґрунтованості заявлених вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суд (постанова від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є вимога про скасування наказу ректора Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди від 12 грудня 2023 року №202-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 ». Між тим, за змістом заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вбачається про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 згідно наказу від 12.12.2023 року №202-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації.

Однак, суд вважає, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії Тимчасовій експертній комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації ОСОБА_1 згідно наказу від 12.12.2023 року №202-од «Про створення Тимчасової експертної комісії з перевірки наявності академічного плагіату у дисертації, є фактично підміною рішення суду. Забезпечивши позов таким шляхом, суд фактично вирішить питання щодо позову шляхом його задоволення без розгляду справи по суті судом.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вона звернулася до суду з позовом про захист прав споживача фінансових послуг.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням висновку Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено положенням Цивільного процесуального кодексу.

Ухвал, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - С.М. Лисиченко