Справа № 185/1968/25
Провадження № 2-з/185/18/25
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, в якому просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель B 200, 2006 року випуску, укладений 07.02.2023 у ТСЦ 6342 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, 2018 року випуску, укладений 15.02.2024 у ТСЦ 3245 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 .

Крім того, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, Центрам надання адміністративних послуг вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель B 200, 2006 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; заборони ОСОБА_3 , сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, Центрам надання адміністративних послуг вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, 2018 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_3 , так як неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідачкою вчинені фіктивні правочини укладені договори купівлі-продажу майна за наявності невиконаних кредитних зобов`язань, хоча справжня мета цих правочинів убезпечити майно майбутнього звернення стягнення на нього. Тобто, метою позову є повернення майна, яке було відчужено, у власність відповідача.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, - забороною вчиняти певні дії; - забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п.1 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п.4 вказаної Постанови, передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який позивач просить застосувати, передбачений п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

З інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АРК Крим та в м. Севастополі від 05.11.2024 за № 31/27/06/131-аз/01-2024-130-2024 вбачається, автомобілі марки MERCEDES-BENZ, модель B 200, 2006 року випуску, та FORD, модель FOCUS, 2018 року випуску, які були зареєстровані за ОСОБА_1 перереєстровані на інших осіб, а саме: марка FORD, модель FOCUS, 2018 року випуску - 15.02.2024 проведена перереєстрація транспортного засобу на нового власника гр. ОСОБА_3 , з укладанням договору купівлі-продажу через електронні сервіси та зовнішні ресурси у ТСЦ 3245 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях; марка MERCEDES-BENZ, модель B 200, 2006 року випуску, - 07.02.2023 проведена перереєстрація транспортного засобу на нового власника гр. ОСОБА_2 , за договором купівлі-продажу (СГ) у ТСЦ 6342 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях. Станом на 31.10.2024 року інформація про зареєстровані транспортні засоби на ім`я ОСОБА_1 відсутня.

Аналізуючи викладене, зважаючи на те, що існують обґрунтовані ризики того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звертається, зважаючи на те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами та не є забороненими, суд вважає, що заява АТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд наголошує, що застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, Центрам надання адміністративних послуг вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель B 200, 2006 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_3 , сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України, Центрам надання адміністративних послуг вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, 2018 року випуску, що

належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко