Справа № 509/1261/24
УХВАЛА

01 травня 2025 року. с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №509/1261/24 в порядку загального позовного провадження.

06.12.2024 до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 грудня 2024 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №509/7042/24 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2025 було об`єднано в одне провадження цивільну справу №509/1261/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя із цивільною справою № 509/7042/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

25.04.2025 від адвоката Кірющенко О.М. до суду надійшла Уточнена позовна заява (збільшення розміру ціни позову, предмету та підстав позову) про поділ спільного майна подружжя в порядку п.2 ч.2 ст.49, ч.3 ст.49 ЦПК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Кірющенко О.М. просили суд прийняти до розгляду уточнену позовну заяву, оскільки в ній було ними остаточно сформульовано позовні вимоги та до неї залучено висновок експерта, яким підтверджується вартість спірного майна подружжя, яке підлягає поділу, а також зазначено, що вовно є неподільним, що на думку сторони ОСОБА_2 дає суду підстави для визначення суми компенсації вартості частки ОСОБА_4 у спільному майні та для зобов`язання ОСОБА_2 внести відповідну суму на депозитний рахунок суду.

Представник ОСОБА_4 адвокат Томашевський Р.М. заперечував проти прийняття уточненої позовної заяви, просив суд повернути її заявнику без розгляду, оскільки уточнена позовна заява не відповідає вимогам процесуального законодавства, яке не передбачає такої форми заяви по суті як «уточнена позовна заява». Крім того, адвокат Томашевський Р.М. зазначив, що уточнена позовна заява не відповідає вимогам ст..49 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 , фактично, не збільшені, предмет та підстави позову не змінені, а подання уточненої позовної заяви направлене лише на залучення нових доказів по справі (висновок експерта) та на заявлення клопотання про виклик свідків, які мають бути оформлені у вигляді окремих процесуальних документів із обґрунтуванням поважності пропуску процесуального строку їх подання із клопотанням про поновлення таких строків.

Суд, дослідивши матеріали уточненої позовної заяви, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що у прийнятті уточненої позовної заяви має бути відмовлено з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з Цивільного процесуального кодексу України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Зокрема, такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року в справі №916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі №910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

З урахуванням змісту уточненої позовної заяви, поданої адвокатом Кірющенко О.М. в інтересах ОСОБА_2 , та раніше поданої ним позовної заяви, суддя розцінює уточнену позовну заяву позивача як заяву про зміну предмету позову.

Як вбачається з уточненої позовної заяви, позивачем ОСОБА_2 змінено предмет позову, а саме:

-виключенні позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ним права особистої приватної власності на 94/100, а за ОСОБА_4 н 6/100 відповідно, на земельну ділянку та модульну будову за адресою: АДРЕСА_1 ;

-додані позовні вимоги про виклик у судове засідання ОСОБА_4 для надання особистих пояснень та про виклик у судове засідання представника ТО «Полімер-Граніт», а також про скасування права особистої приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку 1/18, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський), сщ/рада Таїровська, «Хуторок» садівничий кооператив» обслуговуючий кооператив, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1378.

Також в уточненій позовній заяві ОСОБА_2 змінено підстави позову, а саме: позивачем обґрунтовано уточнену позовну заяву тим, що спірне майно, придбане подружжям під час шлюбу, є неподільним, а тому за ним має бути визнане право особистої приватної власності на все спільне майно подружжя з виплатою ОСОБА_4 компенсації, яка має бути визначена судом, з урахуванням висновків експерта.

При цьому первісна позовна заява ОСОБА_2 була обґрунтована тим, що спірне майно, придбане подружжям під час шлюбу, має бути розподілене між сторонами з урахуванням боргових зобов`язань подружжя та вартості іншого майна, яке було продане під час шлюбу.

Таким чином, позивачем ОСОБА_2 змінено і предмет і підставу заявленого позову, що є недопустимим згідно приписів ст..49 ЦПК України, а тому уточнена позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття уточненої позовної заяви, оскільки позивач заявляє до відповідачів нові позовні вимоги із новим обґрунтуванням.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що таку заяву необхідно розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з додержанням норм ЦПК України, а тому заява позивача не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України та в її прийняття суд відмовляє.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 49, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийняті заяви представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Кірющенка Олександра Михайловича, про уточнення позовних вимог шляхом їх збільшення, зміни предмета та підстав позову, - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.05.2025 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко