Справа № 307/414/25
Провадження № 2/307/115/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої - судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Носа І.М. 04 лютого 2025 року від імені позивачки пред`явила до ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 08 вересня 2020 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає та матеріально її не забезпечує.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхньої дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки, зокрема, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень позивачка не зможе забезпечити самостійно, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у розмірі по 4 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, сплачуючи аліменти у зазначеному вище розмірі, відповідач забезпечить рівність між батьками у виконанні їхнього обов`язку щодо утримання дитини.

Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Носа І.М. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кохман М.В. подала заяву про розгляд справи без їх з відповідачем участі та часткове визнання позову у розмірі - 3 000 грн. щомісячно.

Згідно п. 2), п. 3) ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях та подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Із копії паспорта, свідоцтв про шлюб та народження, акта обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 29 січня 2025 року і довідки про реєстрацію місця проживання особи № 66 від 12 жовтня 2020 року відомо, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні (а. с. 4 - 6, 8 - 9).

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей, відтак є підстави присудити кошти на їх утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня складає 2 563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3 196 грн.

При призначенні розміру аліментів судом враховано те, що відповідач є особою працездатного віку, відтак має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дочки, доказів, які б свідчили про незадовільний стан його здоров"я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні.

У той час вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 4 000 грн., щомісячно є завищеними та нею не доведено можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі.

Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 3 200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , уродженця села Білки, Іршавського району, Закарпатської області, у користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 3 200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи 04 лютого 2025 року і до досягнення нею повноліття.

Відмовити в іншій частині позову про стягнення аліментів у розмірі 800 грн. з недоведеністю позовних вимог.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 3 200 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас