Провадження №2/760/2412/25
Справа №760/7869/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Зеленчука М.М.,

розглянувши у приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхової виплати та відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхової виплати та відшкодування збитків в розмірі 675 812,03 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 квітня 2019 року між сторонами було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 48/19-Т/Чи, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси позивача ОСОБА_1 , пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням автомобіля «Ford» моделі «Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Договором встановлена страхова сума в межах вартості транспортного засобу - 455 600,00 грн.; термін дії договору з 18 квітня 2019 року по 17 квітня 2020 року; розмір франшизи 5,0% від вартості суми, а саме 22780,00 грн.

Зазначено, що 06 квітня 2020 року стався страховий випадок «Викрадення транспортного засобу», за фактом якого внесено відомості до ЄРДР №0000143 від 06 квітня 2020 року з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Позивачем одночасно з повідомленням органів поліції про настання події, було повідомлено і страхову компанію про настання страхового випадку, в результаті чого відповідачем було направлено страхового комісара, задля складання відповідних документів.

У результаті огляду місця події, страховим комісаром було прийнято заяву про настання події, що має ознаки настання страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 06 квітня 2020 року та заява щодо напрямку виплати відшкодування від 06 квітня 2020 року, таким чином позивач вказує, що виконав усі дії, щодо повідомлення страховика про викрадення застрахованого транспортного засобу.

Проте листом за вих. №2/к/у від 25 червня 2020 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п.28.4 розділу 28 Договору, а саме: «…страхувальник не надав у разі викрадення транспортного засобу основний та/або додатковий комплект та/або дублікати ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного протиугонного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, що надають право управління застрахованим транспортним засобам (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність)».

Зазначив, щодо фактичних підстав для відмови у проведенні виплати відповідачем у листі зазначено про, що на думку відповідача страхувальника надав один, а не два ключі до транспортного засобу, а також те, що страховику був наданий на огляд інший автомобіль, ніж визначено у договорі, а тому транспортний засіб з VIN-код НОМЕР_2 не може вважатися застрахованим згідно договору.

Повідомив, що при укладені договору страхування ним представнику відповідачу був наданий для повного та безперешкодного огляду об`єкт страхування - автомобіль «Ford Kuga». Також позивачем були наданий оригінал довіреності сер. НОМЕР_4, оригінал свідоцтвава про реєстрацію ТЗ «Ford Kuga» сер. НОМЕР_3 та заводський ключ - імобілайзер від тз «Ford Kuga» з додатковим заводським механічним ключем, який був єдиним комплектом ключів від тз. Іншого комплекту в нього ніколи не було. Представник відповідача при укладенні договору від нього не вимагав іншого комплекту ключів, зауважень щодо транспортного засобу зі сторони страховика не було. Транспортний засіб був перевірений компетентними органами перед, тим як ставитись на облік сервісним центром 6341, також зауважень при реєстрації даного авто виявлено не було, що підтверджується листом сервісного центру від 03.09.2021 №31/21/1-1822.

10.04.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу було передано до провадження головуючому судді Оксюті Т.Г.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку cпрощеного позовного провадження.

08.05.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність. Зазначає, що 06.04.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» отримало від позивача телефонне повідомлення про викрадення застрахованого транспортного засобу. Усі пояснення позивач надав у письмовій заяві, поданій страховику 06.04.2020.

Згідно пункту 24.1.2. договору визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення в подальшому всіх необхідних документів для своєчасності виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.п. 26.1.4. п. 26.1 договору страхувальник зобов`язаний для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення страховика про страховий випадок надати страховику наступні речі та документи, зокрема: основний та додаткові комплекти та дублікати ключів до замку запалювання тз, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим тз (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію тз, довіреність).

Зазначили, що основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання тз, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим тз (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію тз, довіреність) страховику позивачем надані не були.

Як на підставу ненадання страховику у разі викрадення транспортного засобу документів та речей, передбачених п.п. 25.1.1 п. 25.1 та п.п. 26.1.4. п.26.1 договору є вилученням їх компетентними органами.

Однак, згідно протоколу огляду місця події слідчим СВ Городянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області у позивача було вилучено один автомобільний електричний ключ (іммобілайзер), довіреність НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Водночас, відповідно до заяви на страхування, при укладенні договору страхування позивачем було повідомлено про наявність як основного так і додаткового комплекту ключів до тз.

Крім того, страховиком встановлено, що транспортний засіб «Ford Kuga», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , при продажу комплектувався двома електронними ключами, оскільки обладнаний системою без ключового запуску шляхом натискання кнопки «СТАРТ» при знаходженні електронного ключа в салоні автомобіля.

Тобто у позивача слідчим було вилучено один комплект ключа до застрахованого тз. Отже, настання події із застрахованим тз, позивачем не надано страховику основного та додаткового комплекту ключів до замку запалювання тз, а також не надано доказів, що обидва комплекти ключів були вилученні слідчим.

Крім того, згідно інформації, наданої страхувальником, напередодні, а саме 05.04.2020, були короткочасні проблеми з центральним замком, аналогічні проблеми були місяць тому. Водночас, позивач не повідомляв, страховика про наявність проблем з центральним замком, що впливає на ступінь страхового ризику, а також не вчиняв жодних дій щодо усунення проблем в роботі центрального замка.

Крім того, страховиком встановлено, що 05.06.2015 за участю транспортного засобу «Ford Kuga», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , мала місце дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої даний тз зазнав значних механічних пошкоджень до неможливості відновлення до попереднього стану. 03.08.2016 сервісним центром 6341 згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 власником тз «Ford Kuga», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , став ОСОБА_2 , а даному транспортному засобу присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.09.2017 ОСОБА_2 звертався до компетентних органів з заявою про викрадення автомобіля. 15.02.2019 транспортний засіб «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 , було розшукано та передано власнику.

При цьому, до страхової компанії ПрАТ «СК «Провідна», в якій на той час був застрахований автомобіль за договором добровільного страхування, власник надав свідоцтво про реєстрацію тз та два ключі, які були йому згодом повернуті, оскільки страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач зазначив, що при укладенні договору в заяві на страхування, яка згідно з п. 31.14. договору є його невід`ємною частиною, позивач повідомив про наявність повного комплекту ключів (основного та додаткового), про що свідчать відповідні позначки в розділі «наявність повного комплекту ключів до тз та дублікатів ключів до тз».

Зазначена заява на страхування була підписана позивачем без жодного застереження з приводу некомплектності та причин відсутності повного комплекту ключів до транспортного засобу.

Страхувальник ще на етапі наміру укласти договір страхування був проінформований, що у разі, якщо інформація, надана у заяві є неправдивою, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Наголошував, що при укладенні договору сторони узгодили його істотні умови та визначили, зокрема, п. 20 договору, що пошкодження та некомплектність при страхуванні встановлено актом огляду тз. Актом огляду від 17.04.2019, підписаним позивачем та страховиком, не встановлено некомплектність, тобто наявність лише одного ключа від застрахованого тз.

Отже, позивачем в порушення умов договору, не надано страховику всіх без винятку ключів до замку запалювання застрахованого тз, а також відомостей про обставини та зміни, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Підставою для ненадання страховику у разі викрадення транспортного засобу документів та речей, передбачених п.п. 25.1.11. п.25.1 та п.п. 26.1.4. п.26.1 договору є вилучення їх компетентними органами, однак слідчим у позивача було вилучено свідоцтво про реєстрацію, довіреність та один електронний ключ, що підтверджується доказами.

Невиконання позивачем обов`язків, встановлених договором страхування є за своєю природою односторонньою відмовою від виконання зобов`язань, що має відповідні негативні наслідки, а саме прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Також зазначили щодо недоведеності вимог позивача в частині розміру позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують розмір дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання випадку. Окрім того, також не визнають і заявлений позивачем розмір штрафних санкцій.

15.05.2023 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

18.05.2023 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в які позивач просив звернути увагу суду, що даний транспортний засіб, був придбаний позивачем не новим, а вже бувшим у використанні, про що зазначалося в самій позовній заяві, таким чином посилання відповідача на відповідь дилера не є належним доказом та не доводить, що саме у даного застрахованого тз в обов`язковому порядку повинно бути два комплекти ключів. Що стосується наявності двох комплектів ключів у попереднього власника, даний факт позивачем не спростовується та не підтверджується, але як було зазначено в позовній заяві, при покупці даного тз, позивачеві від попереднього власника було передано лише один комплект ключів, що було підтверджено попереднім власником та перевірено слідчим в рамках кримінального провадження. Враховуючи умови договору, позивач погоджується з запереченими відповідача в частині розміру пені та вважає зменшити їх розмір в розмірі 10907,64 грн., а інші позовні вимоги просить залишити без змін.

29.05.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначили, що страхувальник не виконав обов`язків, передбачених умовами договору, не надав у разі викрадення тз основний та/або додатковий комплекти та/або дублікати ключів до замку запалювання тз, що підтверджується належними та допустимими доказами.

09.06.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в яких просив стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на його користь суму страхового відшкодування та збитки, в загальній сумі 620 877,52 грн. та судові витрати.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 17 квітня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 48/19-Т/Чи, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси позивача ОСОБА_1 , пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням автомобіля «Ford» моделі «Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 ,2014 року випуску.

Договором страхування визначено страхову суму транспортного засобу 455 600,00 грн.; термін дії договору з 18 квітня 2019 року по 17 квітня 2020 року; розмір франшизи 5,0% від вартості суми, а саме 22780,00 грн.

Встановлено, що 06 квітня 2020 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхової події у зв`язку з викраденням вказаного транспортного засобу.

Зокрема зазначив, що невідомими особами, було викрадено автомобіль, який знаходився біля подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2020 за заявою позивача про викрадення транспортного засобу було зареєстроване кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за номером №0000143 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно п.п. 25.1.11. Договору добровільного страхування, страхувальник у випадку викрадення тз передати представнику страховика основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання тз, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим тз (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію тз, довіреність), за виключенням випадків, коли такі ключі, пристрої та документи було викрадено разом з тз, якщо таке викрадення відбулось шляхом грабежу або розбою, або надати страховику довідку про їх вилучення органами МВС.

Згідно протоколу огляду місця події слідчим СВ Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області у ОСОБА_1. вилучено: автомобільний електронний ключ (іммобілайзер), довіреність НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ООО «Вектор Транс» з запитом щодо приналежності отриманих ключів до автомобіля марки «Ford Kuga», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , яке листом від 17.04.2020 зазначило, що автомобіль при продажу комплектувався двома електронними ключами, оскільки обладнаний системою без ключового запуску шляхом натискання кнопки «СТАРТ» при знаходженні електронного ключа в салоні автомобіля. Електронний ключ складається з корпусу, всередині якого знаходиться електронна частина, механічної частини (металевий стержень з нарізками, який служить для аварійного відкриття дверей в разі розрядженого акумулятора) і кришки механічної частини.

Згідно акту від 20.09.2017 прийомки та передачі ключів та свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Ford Kuga», днз. НОМЕР_1 , сер. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 було повернуто представником страховика два ключа та свідоцтво про реєстрацію від автомобіля марки «Ford Kuga», днз. НОМЕР_1 , 2014 р.в., номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .

Згідно акту огляду транспортного засобу від 17.04.2019 на момент страхування транспортний засіб «Ford Kuga», днз. НОМЕР_1 , 2014 р.в., номер кузова (шасі) НОМЕР_2 був повністю комплектним, а саме, мав основний і додатковий комплект ключів до замку запалювання транспортного засобу.

Відповідно до ст. 979 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору страхування) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми(страховоговідшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування повинен містити, зокрема, права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що договір №48/19-Т/Чн від 17.04.2019 страхувальник ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, застережень щодо його змісту він не надав.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов п. 22.1, 22.2.1 Договору відповідач зобов`язався здійснювати Позивачу страхові виплати за умови настання страхового випадку, до яких відноситься і викрадення транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.2. Договору до страхових ризиків відносяться зокрема і викрадення (незаконне заволодіння ТЗ шляхом крадіжки, грабежу, розбою під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час).

Відповідно до п. 24.2 Договору страхувальник зобов`язаний виконувати всі умови договору страхування. При укладанні договору надати страхувальникові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеню страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику чи обставин, що істотно впливають на умови договору.

Відповідно до п.п.25.1.11 п. 25.1 договору визначено, що страхувальник зобов`язаний у випадку викрадення ТЗ передати представнику страховика основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключено, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність), за виключенням випадків, коли такі ключі, пристрої чи документи було викрадено разом із ТЗ, якщо таке відбулось шляхом грабежу або розбою, або надати страховику довідку про їх вилучення органами МВС.

Відповідно до положень п. 25.1.2. Договору, у разі настання страхового випадку позивач повинен негайно, але не пізніше 1 (однієї) години, повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника, а також п.25.1.3. передбачено, що позивач повинен протягом 3-х робочих днів з моменту настання події письмово сповістити про це відповідача шляхом надання повідомлення про страховий випадок.

Пунктом 26.1.4, п.26.1 передбачено, що для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків у разі настання страхової події за ризиком Викрадення страхувальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення про страховий випадок надати страховику наступні речі та документи, зокрема: основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключено, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність).

Відповідно до п. 27.4. Договору, виплата за ризиком "Викрадення" здійснюється лише за умови початку кримінального провадження у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України не раніше, ніж через два місяці після отримання необхідних документів згідно з розділом 26 Договору.

Відповідно до п. 27.5. Договору у разі настання страхової події за ризиком "Викрадення" страхове відшкодування виплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми вказаної в розділі 10 цього Договору (з урахуванням умов п. 27.22. Договору) за вирахуванням встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Пунктом 27.6 Договору передбачено, що обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком "Викрадення" є укладення між Страховиком і Страхувальником угоди, відповідно до якої Страхувальник зобов`язується, у разі, якщо викрадений ТЗ буде пізніше знайдено, передати права власності на нього Страховику або його представнику (оформити абандон). Витрати на переоформлення ТЗ сторони несуть порівну. Форма угоди (абандона) встановлюється Страховиком.

25.06.2020 №2/к/у відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування у зв`язку з невиконанням обов`язків, передбачених умовами договору.

За змістом ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує із вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ч.1ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи,визначеної договором,і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності із вимогами статті 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Законом, який регулює відносини у сфері страхування є Закон України «Про страхування» від 07.03.1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Прострахування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Частиною 2 статті 8 даного Закону визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 20 Закону України«Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний: 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з вимогами статей 536 та 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проценті не встановлений договором або законом.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначені випадки відмови у страхових виплатах або страховому відшкодуванні.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно з пунктом 28.4 Договору страхування, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо: страхувальник не виконав обов`язків, передбачених умовами договору (п.28.4.6); страхувальник не надав у разі викрадення ТЗ основний та додатковий комплекти та/або дублікати ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключено свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність) (п. 28.4.15).

Доводи позивача про застосування до даних правовідносин Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд вважає необґрунтованими.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочинуможе бутивитлумачений стороною(сторонами). При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Тому, у разі визнання всіма сторонами договору певних умов, суд самостійно не повинен тлумачити умови, що визнаються сторонами, та надавати положенням договору іншого змісту, ніж той, який вкладають у нього сторони. Інакше це б порушувало принцип свободи договору.

Судом встановлено, що договір було укладено між сторонами добровільно та сторони ознайомлені із умовами договору, однак сторонами не подано належних та допустимих доказів, що будь-хто і сторін заперечував щодо змісту укладеного договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторонами було погоджено умови договору, викладені у п.п. 24.2.2, 24.2.3 п. 24.2, п.п. 26.1.4 п.26.1 Договору, згідно яких страхувальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення про страховий випадок надати страховику наступні речі та документи, зокрема: основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання ТЗ.

Отже, умовами договору передбачена передача всіх без винятку ключів від застрахованого ТЗ, тобто повний комплект таких ключів.

Судом не встановлено, що вказані умови договору суперечать вимогам закону.

Крім того, актом огляду від 17.04.2019 не було встановлено відсутність на час огляду додаткового комплекту ключів до замку запалювання ТЗ.

Підписуючи договір страхування, позивач розумів, що укладає договір страхування та погодився з тими умовами договору, які передбачені п.п. 24.2.2, 24.2.3 п. 24.2, п.п. 26.1.4 п.26.1 Договору та умовами, за яких страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, а також мав можливість укласти договір страхування на інших умовах, в тому числі тих, які враховували виявлення під час огляду автомобіля одного комплекту ключів запалювання.

Позивач сам використовує окремі положення Умов, в яких йдеться про його права, зокрема щодо права на виплату страхового відшкодування, його розміру, визначення події як страхового випадку. Водночас він заперечує можливість застосування інших пунктів Умов, зокрема щодо відмови в виплаті страхового відшкодування. Така позиція позивача вказує на те, що він був ознайомлений з умовами договору, оскільки без цього неможливо визначити навіть обсяг прав, про порушення яких він вказує у своїй позовній заяві.

Встановлено, що автомобіль мав бути укомплектований ключами в кількості не менше, ніж 2 штуки.

Суд критично оцінює та не бере до уваги пртоколи допиту, які позивач додав до позовної заяви, оскільки їх зміст був спростований письмовими доказами, зокрема: змістом договору страхування, заяви на страхування, акту огляду застрахованого тз від 17.04.2019., актом прийома - передачі документів і предметів від 20.09.2017 та іншими доказами.

Із вищенаведеного випливає, що позивач не виконав умов договору та не повідомив страховика про відсутність другого комплекту ключів.

Також, суд встановив, що позивач, всупереч погодженим сторонами п.26.1.4.п.26.1 умов Договору, не надав страховику наступні речі та документи, зокрема: основний та додатковий комплекти та дублікати ключів до замку запалювання транспортного засобу протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення про страховий випадок та не повідомив відомостей про обставини та зміни, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, що є порушенням його умов.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено тих обставин, що він виконав усі умови Договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.04.2019. для виплати йому страхового відшкодування відповідачем.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що відповідач, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, діяв у відповідності до умов договору та вимог закону, обґрунтував у листі від 25.06.2020 р. мотиви відмови у виплаті, тому підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в користь позивача відсутні.

Із врахуванням того, що суд не встановив законних підстав для виплати відповідачем страхового відшкодування, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, збитків від інфляції та 3 % річних та не бере до уваги проведений позивачем розрахунок цих сум.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, позивачем не доведено порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору страхування та підстав для стягнення з відповідача в користь позивача страхової виплати в загальній сумі 620 877,52 грн.

Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то з ур ахуванням ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.16, 22, 23, 27, 213, 526, 536, 543, 625, 629, 979, 988, 990, 992 Цивільного кодексу України, ст. 4, 8, 20, 26 Закону України «Про страхування», ст.12, 13, 80, 81, 89, 213, 258, 259, 263, 265, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхової виплати та відшкодування збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А. Усатова