Номер провадження 2/387/26/25
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

представника позивача

( в режимі відеоконференцзв`язку) Попович С.М.

представника відповідача

( в режимі відеоконференцзв`язку) Ведющенка В.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою

У С Т А Н О В И В

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 проти відповідача про стягнення боргу за борговою розпискою. Згідно з інформацією, 30.12.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_3 надав відповідачці готівкові кошти у сумі 100 000 доларів США. Відповідачка зобов`язалася повернути вказану суму до 31.12.2022. За договором поручителем виступив ОСОБА_4 .

Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, однак відповідачі на момент звернення до суду ухиляються від повернення коштів. За таких обставин позивач вважає, що має право вимагати стягнення з відповідачів суми боргу у розмірі 100 000 доларів США, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що тривалість виконання клопотання експерта пояснюється тим, що відповідачка постійно перебувала за кордоном у зв`язку з участю у важливих питаннях, що мають державне значення. Це ускладнило її участь у судових засіданнях. Також він зазначив, що несплата коштів за експертизу не є проблемою, і їм потрібно лише перерва на 5 хвилин. Таким чином, оскільки експерт повернула ухвалу суду про призначення експертизи без виконання, представник відповідача знову просив суд призначити судову почеркознавчу експертизу. Відповідачка підтримала позицію свого представника.

Представник позивача у цьому заперечувала, зазначивши, що сторона відповідача більше двох місяців безпідставно не виконувала клопотання експерта і не сплачувала кошти за проведення експертизи. Також підготовче судове засідання проводиться судом більш 1 року з грудня 2023 року, що є недопустимим. Враховуючи, що ОСОБА_1 перебувала у селищі Добровеличківка і мала достатньо часу для виконання клопотання (більше двох місяців), а також зважаючи на те, що її інтереси також представляє її адвокат Ведющенко В.В., який не вживав належних заходів для виконання цього клопотання, представник позивача просила залишити ухвалу суду про призначення експертизи без виконання і залишити без розгляду повторне клопотання сторони відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.

Суд заслухавши доводи сторін доходить до таких висновків.

Суд зазначає, що до суду надійшло клопотання експерта із такими вимогами:

уточнення питань ухвали суду, вказавши який саме рукописний текст розписки підлягає дослідженню (зазначивши з яких слів починається і якими словами закінчується);

- чи необхідно вирішувати питання щодо виконання досліджуваного рукописного тексту розписки ОСОБА_1 або іншою особою, оскільки у

першому питанні суду відсутнє прізвище особи стосовно якої необхідно вирішувати ідентифікаційне питання;

- у першому питанні ухвали значиться: «підписи у розписці від імені ОСОБА_1 », але фактично у досліджуваній розписці наявний один підпис від імені ОСОБА_1 ;

- уточнення третього першого питання ухвали суду у редакції, що відповідає питанням, що вирішуються почеркознавчими дослідженнями та викладені у п. 1.2. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 /у чинній редакції/ (далі Науково-методичні рекомендації);

надання додаткового порівняльного матеріалу відповідно до пп. 1.5, 1.6,

1.8, 1.10 Науково-методичних рекомендацій, а саме:

- достовірних вільних зразків почерку та підпису ОСОБА_1 в оригіналах різнохарактерних документів за різний період часу, у тому числі наближених до дати виконання досліджуваної розписки (30.12.2021) не менше ніж на 15 документах (які можуть міститись у: розписках, заявах, листах, поясненнях, наказах, особовій справі, автобіографії, зошитах, записниках, деклараціях, відомостях, квитанціях, заповітах, довіреностях, договорах, посвідченнях, заяві про видачу паспорта, тощо), при цьому, при вилученні вільних зразків підпису ОСОБА_1 , слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується;

- експериментальних зразків почерку ОСОБА_1 у вигляді досліджуваного тексту розписки та рукописних записів « ОСОБА_5 », що виконані під диктовку у прискореному темпі письма на 6-7 аркушах паперу формату А4 (переписування з документа, що досліджується, неприпустиме!);

- експериментальних зразків власного підпису ОСОБА_1 (всіх існуючих варіантів), що виконані у прискореному темпі письма на 4-5 аркушах паперу;

надання переліку всіх документів, де містяться достовірні вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах цивільної справи, та що будуть надані на клопотання експерта, які можна використовувати в якості порівняльного матеріалу при проведенні експертизи, зазначивши назву документа, рядок, графу, де вони містяться, а також номер тому та аркуш матеріалів справи, якщо зразки містяться в наданих матеріалах справи, оскільки відповідно до п. 2.3. Інструкції: «Експерту забороняється: ...самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих матеріалах неоднозначно;...»; відповідно до вимог Науково-методичних рекомендацій: «1.4. ... У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа, який (яка)призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні

зразки почерку та (або) підпису особи.».

Разом із клопотанням експертом було визначено та надано рахунок щодо необхідності сплати вартості експертизи протягом 45 днів, а також попереджено, що згідно з п. 1.13 Інструкції, ухвала суду залишиться без виконання у разі невиконання цієї вимоги.

З урахуванням клопотання експерта, 17 лютого 2025 року суд врахував вимоги експерта і поновив провадження у цій справі. Одночасно суд призначив судове засідання через місяць, на 10:00 годин 17 березня 2025 року, у залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області. Про це було повідомлено сторони.

Від адвоката Ведющенка В.В. надійшло письмове клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, оскільки він у цей день був зайнятий у інших справах у Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області.

Зі змісту наданого закордонного паспорта суд з`ясував, що відповідачка ОСОБА_1 перебувала на території України і мала можливість з`явитися на судове засідання для розгляду клопотання експерта. Втім, суд відклав засідання на 11:00 годин 11 квітня 2025 року.

Однак, оскільки відповідачка перебувала у службовому закордонному відрядженні, представник відповідача знову подав клопотання про його відкладення. Суд ухвалив відкласти засідання ще раз на 30 квітня 2025 року.

Водночас, експерт Київського НДІСЕ своїм листом від 15.04.2025 залишив ухвалу суду від 21.05.2024 про призначення експертизи без виконання.

Суд зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулося 30 квітня 2025 року, клопотання експерта у повному обсязі так і не було виконано: сплату вартості експертизи не здійснено, а відповідних доказів суду не подано.

Суд наголошує, що відповідачка та її представник мали достатньо часу та можливостей для виконання клопотання експерта, а також для сплати вартості експертизи. Перебування відповідачки у закордонних відрядженнях у певні періоди, а також неповідомлення суду дат, коли вона могла б виконати клопотання експерта, суд сприймає як недобросовісні дії зі сторони відповідача. Період протягом якого відповідачка повинна була виконати клопотання експерта становить 70 календарних дні, які сторона відповідача повинна була і могла реалізувати.

Тому враховуючи усе вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Частина 4 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Необхідно зауважити, що Верховний Суд неодноразово (зокрема, у постановах від 09.11.2021 у справі №826/9751/14, від 12.07.2022 у справі №640/16646/21, від 07.05.2020 у справі № 826/12191/18, від 15.07.2021 у справі № 420/698/21) висловлював позицію про те, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Суд зазначає, що аналогічне клопотання відповідача про призначення експертизи вже було розглянуто судом 21 травня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Отже, повторне подання клопотання про призначення експертизи, яке вже вирішено судом, є зловживанням процесуальними правами у розумінні п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч.3, 4 ст. 44 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись статями 2, 4, 5, 12, 43, 44, 49, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В

Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2024 року про проведення судово почеркознавчої експертизи - залишити без виконання.

Визнати зловживанням процесуальними правами з боку сторони відповідача подання повторно клопотання, яке вже вирішене судом.

Клопотання представника відповідача адвоката Ведющенка В.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2025 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.