У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 Справа №607/27877/24 Провадження №2/607/574/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кукурудзи А.Є., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Костишина В.М., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

В підготовчого засідання представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Костишин В.М. подав клопотання про закриття провадження у справі №607/27877/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку в зв`язку із смертю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовчому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Костишин В.Я. клопотання про закриття провадження у справі підтримав, просить його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кукурудза А.Є. у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі заперечили, просять зупинити провадження у справі до вступу спадкоємців у спадкові права після смерті ОСОБА_3 .

Суд, проаналізувавши заявлене клопотання та його підстави, заслухавши пояснення учасників справи виходить із наступного.

В ході підготовчого засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку 24.12.2024.

Провадження у даній справі Тернопільським міськрайонним судом відкрито 31.12.2024.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, відповідач ОСОБА_3 помер раніше, ніж до нього позивачем ОСОБА_5 було пред`явлено позов у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

З аналізу цих норм права вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Таким чином, суд першої інстанції не повинен був відкривати провадження, а відкривши провадження у справі, суд мав його закрити на підставі пункту 1 статті 255 ЦПК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 127/328/17.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Костишина В.М. підлягає до задоволення шляхом закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із наведених підстав клопотання сторони позивача про зупинення провадження у справі до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 26 ЦК України, ст.ст. 42, 46, 47, ч.2 ст. 48, п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №607/27877/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кукурудзи Андрія Євгеновича про зупинення провадження у справі відмовити.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. Л. Дзюбич