Провадження № 2/756/179/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у задоволенні клопотання)

30 квітня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Примак-Березовської О.С.

секретар судового засідання - Смоляр І.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача за первісним позовом про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Народна порука» про визнання недійсним договору відступлення прав за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтрейдхолдінг1», ОСОБА_5 про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Народна порука» про визнання недійсним договору відступлення прав за іпотечним договором.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року зазначену справу прийнято до провадження у порядку повторного автоматизованого розподілу (у зв`язку з відставкою попереднього головуючого у справі), розгляд розпочато спочатку та призначено підготовче судове засідання на 10 березня 2025 року.

Вказану ухвалу направлено сторонам у справі, у тому числі, через електронний кабінет (а.с. 22-25).

У підготовче судове засідання від 10 березня 2025 року відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 22, том ІІ), про причини своєї неявки суд не повідомляла. Адвокат позивача за зустрічним позовом Зубілевич Т.В. також в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини неявки.

За клопотанням представника позивача за первісним позовм у підготовчому судовому засіданні від 10 березня 2025 року оголошено перерву до 25 квітня 2025 року, у зв`язку з необхідністю залучення третіх осіб у справі.

В судове засідання від 25 квітня 2025 року позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 повторно не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином через електронний кабінет (а.с. 66, том ІІ), причини неявки не повідомила.

При цьому, окрім судової повістки про виклик до суду, позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 також надіслано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 64, том ІІ). Тобто ОСОБА_1 мала право взяти участь в судовому засіданні від 25 квітня 2025 року самостійно або через свого представника, у тому числі, за допомогою додатку «ВКЗ», однак таким правом не скористалась.

У підготовчому судовому засіданні від 25 квітня 2025 року представником відповідача заявлено клопотання про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Народна порука» про визнання недійсним договору відступлення прав за іпотечним договором, у зв`язку з повторною неявкою.

29 квітня 2025 року до суду надійшло письмове заперечення ОСОБА_1 , в особі адвоката Зубілевич Т.В. проти задоволення клопотання про залишення її позову без розгляду, у якому зазначено, що у підготовче судове засідання, призначене на 10 березня 2025 року позивач за зустрічним позовом не з`явилась через перебування за кордоном. Щодо неявки в судове засідання, призначене на 25 квітня 2025 року пояснила, що вважала судову повістку про виклик до суду такою, що не містила даних щодо зустрічного позову, тому через сімейні обставини не змогла прибути на таке засідання, вважаючи що буде розглядатися лише позовні вимоги за первісним позовом. Також у запереченні міститься посилання про те, що судом не надіслані відповідні повістки адвокату Зубілевич Т.В.

Судом, у порядку частини 4 статті 259 ЦПК України, оголошено перерву до 30 квітня 2025 року для постановлення ухвали щодо розгляду вказаного клопотання.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд оцінюючи доводи заперечень ОСОБА_1 , в особі адвоката Зубілевич Т.В. проти задоволення клопотання про залишення її позову без розгляду, зазначає таке.

У запереченні міститься посилання на те, що 10 березня 2025 року ОСОБА_1 перебувала за кордоном, однак до початку судового засідання, суд не повідомлено про таку обставину та завчасно не надано про це доказів, отже такі доводи є непереконливими.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи про те, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 25 квітня 2025 року відбулася через неналежне сповіщення, оскільки судова повістка про виклик до суду не містила даних щодо зустрічного позову, тому через сімейні обставини сторона не змогла прибути на таке засідання, вважаючи що буде розглядатися лише позовні вимоги за первісним позовом.

Так, із матеріалів справи вбачається, що судова повістка дійсно містить дані щодо первісного позову і водночас має усі належні реквізити номеру справи.

У цьому аспекті суд зауважує, що в силу вимог частин 2 і 3 статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Тобто, доводи ОСОБА_1 в особі адвоката Зубілевич Т.В., про те, що розгляд справи відбувся лише щодо первісного позову, є помилковим тлумаченням норм процесуального права, яке унеможливлює окремий розгляд первісного та зустрічного позовів. Тому, оскільки судову повістку надіслано із скороченим тексом предмету позовних вимог, при наявності номеру справи, такі твердження сторони є безпідставними.

Суд зауважує, що стадія розгляду цієї справи розпочата спочатку підготовчого судового засідання, що визначено ухвалою головуючого від 25 грудня 2025 року, якому справу передано у порядку повторного автоматизованого розподілу. Це, у свою чергу, зумовлює розгляд справи разом із зустрічним позовом, який попереднім головуючим ухвалою від 15 лютого 2024 року прийнято до провадження та об`єднано із первісним позовом (а.с. 170, том І).

Таким чином, підготовче судове засідання розпочате спочатку за первісним та зустрічним позовом сторін.

Крім того, суд відхиляє твердження щодо неналежного сповіщення про розгляд справи адвоката Зубілевич Т.В., оскільки у розумінні вимог частини 1 статті 128 ЦПК України, суд здійснив належний виклик в судове засідання усіх часників справи.

При цьому, адвокат позивача за зустрічним позовом не наділена статусом учасника справи у розумінні § 1 Глави 4 ЦПК України, оскільки повноваження, права та обов`язки представників, як учасників судового процесу, визначені § 2 Глави 4 ЦПК України.

Отже, особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати представника у цій справі, що жодним чином не впливає на обов`язок такої сторони повідомляти про поважність причин своєї неявки в судове засідання та/або брати участь у такому засіданні виключно через представника.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не заявляла клопотань про розгляд справи за виключної участі її адвоката Зубілевич Т.В., тому суд презюмує обов`язкову участь сторін особисто та/або через своїх представників. Також суд звертає увагу й на те, що саме на Харитонову О.А. покладається обов`язок сповіщення свого представника, у разі якщо вона вважає її участь необхідною. Водночас обов`язок суду, в силу вимог статті 128 ЦПК України, повідомляти про розгляд справи саме учасників справи, а не їхніх представників, за умови, якщо інше не встановлено законом.

В судове засідання, призначене на 25 квітня 2025 року, не з`явилася ані сама ОСОБА_1 , ані її адвокат Зубілевич Т.В., не подали заяв про розгляд справи у їх відсутність та не повідомили про причини неявки. Тому вказані доводи сторони, є такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначеної на 10 березня 2025 року та на 25 квітня 2025 року підтверджується довідками про доставку судових повісток у електронному кабінеті сторони (а.с. 22 та 59, том ІІ).

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд констатує, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про розгляд справи через електронний кабінет, не з`явилась у підготовче судове засідання, призначене на 10 березня 2025 року та повторно на 25 квітня 2025 року, не повідомила про причини такої неявки та не просила суд розглянути справу у її відсутність, а також не скористалася можливістю участі у такому засіданні через представника та/або через відеоконференцію.

Водночас, суд враховує ту обставину, що підготовче судове засідання у цій справі триває, а отже виходячи із завдань та засад цивільного судочинства, керуючись принципами верховенства права, рівності усіх учасників процесу, змагальності сторін, пропорційності та диспозитивності, вважає недопустимим прояв надмірного формалізму в контексті доступу до суду, гарантованому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, занадто суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справах: «Перес де Раела Каванілес проти Іспанії», «Белес та інші проти Чеської Республіки» та ін.).

Тому, враховуючи предмет і правову природу первісних та зустрічних позовних вимог, їх доцільність розгляду в одному провадженні, з метою всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи та встановлення істини у спорі сторін, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про залишення зустрічного позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 197, 260 ЦПК України та суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Народна порука» про визнання недійсним договору відступлення прав за іпотечним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О. ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА