КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7945/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Кучерявою Тамарою Анатоліївною , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва щодо відмови в поновленні процесуального строку та відмови у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 , постановлену у складі судді Кордюкової Ж.І. у м. Київ 19 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а ухвалою 07 лютого 2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_1 .

22 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залучення в справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, поновлення строку на подання позовної заяви, в якому просив поновити йому строки в зв`язку з пропущенням строку з поважних причин, залучити його до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, прийняти позовну заяву про визнання права власності на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку, у залученні до участі в справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, відмовлено в прийнятті зустрічного позову.

ОСОБА_1 в особі представника Кучерявої Т.А. , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, задовольнити клопотання про залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, поновити строки та задовольнити позовні вимоги зустрічного позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що третя особа, яку суд залучив до участі в розгляді даної справи на підставі ухвали від 07 лютого 2024 року, без самостійних вимог на предмет спору, вважає, що її процесуальні та майнові права порушені з наступних підстав.

Вказував, що право власності на квартиру є позовною вимогою обох сторін, відповідно наявні самостійні вимоги щодо предмету спору у справі, однак суд, посилаючись на судову практику в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 916/3245/17 та від 12 червня 2019 року в справі № 916/542/18, зробив протилежний висновок про відмову в залученні до участі в справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

У матеріалах справи відсутні докази, що третя особа отримала ухвалу від 07 лютого 2024 року про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, та ухвалу від 11 квітня 2024 року про закінчення підготовчого провадження. Вказані ухвали не отримані ОСОБА_5 , він взагалі не володів інформацією про те, що в суді розглядається дана справа. 22 листопада 2024 року представником третьої особи через електронний кабінет подано клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та поновлення строку. Цього дня 22 листопада 2024 року по м. Києву було масове відключення електропостачання, в тому числі і за місцем розташування суду. Суд не заслуховував відповідного клопотання та не виносив жодних ухвал щодо нього.

22 листопада 2024 року суд мав змогу провести судове засідання тільки за наявності додаткового джерела електропостачання (електроакумулятора), тому суд мав змогу перевірити явку сторін та заслухати подане клопотання у залі судового засідання про залучення перекладача з азербайджанської мови на українську, оскільки третя особа є громадянином Азербайджану та вільно володіти українською мовою, висловлювати думки та надавати пояснення не може.

За вказаних обставин клопотання про залучення перекладача було задоволене судом. В зв`язку з тим, що суд не мав можливості забезпечити перекладача із знанням азербайджанської мови, проведення судового засідання було відкладено на 19 грудня 2024 року, і в цей день було заслухано клопотання третьої особи про залучення ОСОБА_1 до участі в справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та поновлення строку, цього ж дня було подано зустрічний позов про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Не погоджувався з висновками суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження причин пропуску процесуального строку на вступ до участі в справі, оскільки третя особа вказала поважні причини, що існували до 19 вересня 2024 року, та подано до суду відповідні докази існування поважних причин.

З моменту залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та до моменту постановлення ухвали про закриття підготовчого засідання, існували поважні причини, які унеможливлювали третій особі отримати повістки/виклики до суду, та інші процесуальні документи.

Пояснював, що 07 лютого 2024 року ОСОБА_5 отримав травму від ударної хвилі вибуху під час авіаударів по м. Києву, які були нанесені по АДРЕСА_1 , де саме в цей час знаходився ОСОБА_5 . В результаті отриманої травми він звернувся до сімейного лікаря ОСОБА_7 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Голосіївського району м. Києва, також звертався до лікарів Медичного центру ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.», де проходив лікування амбулаторно з 22 лютого по 28 лютого 2024 року. Стан здоров`я не покращувався, тому звернувся по направленню до КНП Клінічна лікарня «Психіатрія». Відповідно до медичного документу - епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2917 відділення № 9 КНП Клінічна лікарня «Психіатрія», виданого 19 березня 2024 року, хворий ОСОБА_5 поступив зі скаргами на тривогу, безсоння, в подробицях описує події 07 лютого, часто повторює, що міг би померти в той день, просить по допомогу. Перебував на стаціонарному лікуванні з 05 березня по 19 березня 2024 року, що підтверджується епікризом з медичної карти стаціонарного хворого.

За вказаних обставин ОСОБА_5 не перебував за місцем реєстрації, а був за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , та довготривалий час знаходився на лікуванні, що підтверджується медичними документами. Листів від суду та представника позивача з копію позову не отримував, тому не був повідомлений належним чином про існування ухвали про залучення його як третьої особи у справі № 752/21079/23. Оскільки він не був належним чином повідомлений про його залучення до справі в якості третьої особи, він був позбавлений можливості вчасно прибути до суду та надати пояснення, відзив на позов або заявити позов як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Судове засідання 11 квітня 2024 року відбувалося за відсутності ОСОБА_1 та відповідача. Суд не поставив на обговорення питання про слухання справи без участі даних учасників справи, в протоколі відсутня інформація про з`ясування у сторони позивача можливості слухання справи у відсутності нез`явившихся учасників. Третю особу під час проведення підготовчого засідання не викликано повторно. 11 квітня 2024 року було першою неявкою третьої особи в судове засідання, в зв`язку з неотриманням ухвали про залучення третьої особи, тому що лист з повісткою від 11 квітня 2024 року повернувся до суду неврученим, в зв`язку з відсутністю адресата.

Зі змісту протоколу судового засідання вбачається, що суд прийняв заяву позивача про уточнення позовних вимог, задовольнив клопотання про виклик свідків та закрив підготовче засідання. Під час підготовчого провадження суд не з`ясував думку щодо поданої заяви позивача про уточнення позовних вимог у відповідача та третьої особи, сторони не скористались своїм правом на дотримання засад гласності і відкритості судового процесу, засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказував, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду сторонам, супровідні листи в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи станом на 11 квітня 2024 року є копія нотаріальної справи, направлена нотаріусом Кузьмишиною А.Л. на вимогу суду. В матеріалах нотаріальної справи наявний лист ОСОБА_1 до нотаріуса з вказаною адресою відправника, а саме АДРЕСА_2 . Проте, вдруге повістка про виклик третьої особи до суду на 19 вересня 2024 року повторно направлена за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , і вказаний лист повернувся 29 травня 2024 року.

В період направлення судової повістки з 25 квітня 2024 року по 29 травня 2024 року ОСОБА_5 не мав можливості отримати судову повістку, оскільки продовжував лікування, проходив МРТ головного мозку в медичному центрі «Доктор СПІН» у м. Києві за адресою м. Київ вул. Стеценка 19, про що свідчить протокол дослідження від 12 квітня 2024 року, здавав аналізи у лабораторії Сінево, за адресою м. Київ пр-т. Академіка Палладіна, 46/2, знаходився на амбулаторному лікуванні з 22 травня по 28 травня 2024 року у медичному центрі ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4201713 відділення виписки: офтальмологічне, перебував на стаціонарному лікуванні з 13 липня 2024 року по 15 липня 2024 року з травмою струс головного мозку, яку отримав біля магазину АТБ по вул. Заболотного, каретою швидкої допомоги доставлений в КНП «Олександрівська клінічна лікарня» офтальмологічне відділення (копія виписки № 4201713 міститься в матеріалах справи).

За вхідним номером 51035 від 19 вересня 2024 року канцелярією суду до матеріалів справи передано заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, яку ОСОБА_5 не отримував, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження цих обставин.

В матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 від 19 вересня 2024 року, зі змісту заяви вбачається, що він випадково дізнався про судове засідання та просив відкласти розгляд справи за наявності поважних причин, оскільки хворів, що підтверджується довідкою № 749/24 від 16 вересня 2024 року. Також він просив про направлення копії ухвали про залучення третьої особи у справі та копію позовної заяви на адресу АДРЕСА_2 .

Вказував, що від 07 лютого 2024 року по 19 вересня 2024 року не знав про залучення до участі в справі в якості третьої особи.

Вказував, що ч. 1 ст. 52 ЦПК України не передбачено одночасного подання клопотання про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, та самого позову. Саме станом на час розгляду клопотання про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в суді був наявний відповідний позов, а також всі докази існування поважних причин, які унеможливили третій особі до 19 вересня 2024 року після закриття підготовчого засідання звернутися до суду з клопотанням про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Зазначив, що в оскаржуваній ухвалі суд послався на те, що права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ. При цьому судом залишено поза увагою, що ст. 1 Протоколу № 1 застосовується лише до майна, яке перебуває у володінні особи, однак під час розгляду справи майнових прав на спірну квартиру позивач ОСОБА_3 такого права не мав. Надія на визнання права власності, яким було неможливо ефективно користуватися, не може вважатися майном в значенні ст. 1 Протоколу № 1, так само як і позов з умовою, який зникає внаслідок невиконання цієї умови. На момент розгляду справи судом не доведені спадкові права, як позивача, так і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Суд відмовив позивачу в задоволенні позову, а саме, що ОСОБА_3 має родинні зв`язки з померлим та має право на спадщину за законом після смерті померлого спадкодавця.

Вважав, що судом першої інстанції позбавлено ОСОБА_1 можливості заявити своє належне матеріальне право про поновлення строку та надання додаткового строку на прийняття спадщини, визнати за ним право на майно, яке спадкодавець заповідав спадкоємцю, який має намір бути залученим у справу, як третя особа, яка заявляє самостійну вимогу на предмет спору та має майновий інтерес. Суд оцінив обставини та докази про поновлення строку на подання клопотання про залучення ОСОБА_1 до справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, формально, не досліджуючи поважності пропуску такого строку, а лише визначив, що вказане клопотання подано після спливу строку, що передбачено ст. 52 ЦПК України.

Вказував, що в ухваленому 19 грудня 2024 року рішенні наявні суперечності, оскільки суд вказує на неналежність Київської міської ради як відповідача і одночасно не визнає спадкових прав третьої особи, яка заявила в ході розгляду справи клопотання про залучення його до участі в справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Від відповідача Київської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву наводив зміст ст. 3, 52, 195, 193 ЦПК України, вказував, що 19 грудня 2024 року представником Кучерявою Т.А. подано до суду зустрічний позов про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та надання додаткового строку на прийняття спадщини. ОСОБА_5 був залучений до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а тому не мав процесуального права подавати зустрічну позовну заяву, оскільки таким правом наділений лише відповідач у справі.

Посилався на правові висновки Верховного Суду в постанові від 27 січня 2021 року в справі № 908/1688/20 щодо зустрічного позову, правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постановах від 13 березня 2019 року в справі № 916/3245/17, від 12 червня 2019 року в справі № 916/524/18 про те, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи обов`язково має містити вимоги саме щодо предмета спору у справі. Позовні вимоги третьої особи можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті, водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Водночас, Верховний Суд в постанові від 20 травня 2024 року в справі № 925/1281/23 констатував, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним і може бути реалізоване за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Посилався на ст. 43, 126, 127 ЦПК України, вказував, що матеріали справи містять докази, що ОСОБА_8 було достеменно відомо про наявність даної справи щонайменше з 19 вересня 2024 року, оскільки він подав заяву про відкладення судового засідання, належних та допустимих доказів на підтвердження причин пропуску процесуального строку на вступ до участі в справі ОСОБА_5 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не було надано. Одночасно з заявою про вступ до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, позов до однієї або декількох сторін ОСОБА_5 не був поданий.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмовити поновити пропущений процесуальний строк віднесена до п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, а про повернення заяви позивачеві (заявникові) - до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом.

Позов мотивував тим, що є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, немає, він прийняв спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса, проте оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки на зміг надати документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Внаслідок цього постановою від 15 вересня 2023 року приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07 лютого 2024 року. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали (а. с. 52 - 53 т. 1).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року з матеріалів спадкової справи №2/2021 встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , факт родинних відносин з яким просить встановити позивач, 30 червня 2023 склав заповіт, згідно з яким заповів ОСОБА_8 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте 21 вересня 2023 року нотаріус відмовив йому у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через пропуск останнім строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважаючи, що встановлені в підготовчому засіданні обставини свідчать про доцільність залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , який звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до складу якої увійшла спірна квартира, оскільки рішення суду по цій справі може вплинути на його права як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 , суд залучив ОСОБА_1 до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Київської міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, зобов`язав позивача негайно направити третій особі ОСОБА_8 копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення представити суду, запропонував третій особі ОСОБА_8 протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позову подати суду пояснення щодо позову, які мають відповідати вимогам, встановленим ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи (а. с. 178 т. 1).

На виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року позивачем надано докази направлення ОСОБА_8 докази направлення 09 лютого 2024 року копії позовної заяви з додатками за адресою реєстрації АДРЕСА_4 (а. с. 191 т. 1).

Поштове відправлення з копією ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року про залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, повернуто до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення «адресат відсутній за адресою» (а. с. 186 т. 1), поштове відправлення з судовою повісткою Голосіївського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_5 викликався в судове засідання на 11 квітня 2024 року, повернуто до суду без зазначення причин повернення (а. с. 193 т. 1).

11 квітня 2024 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Призначено зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 вересня 2024 року (а. с. 194 т. 1).

17 вересня 2024 року позивачем ОСОБА_3 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, до якої долучено докази направлення її копії 17 вересня 2024 року іншим учасникам справи, в тому числі ОСОБА_8 за реєстрації АДРЕСА_4 (а. с. 198 т. 1).

19 вересня 2024 року ОСОБА_5 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, в якій зазначено, що про судове засідання він дізнався випадково, переглядаючи список щодо розгляду справ притягнення його до адміністративної відповідальності, серед списку пошуку справ було вказано його прізвище та призначене слухання справи на 19 вересня 2024 року о 11:00, де він залучений до справи як третя особа. Повідомляв суд, що не має можливості з`явитись до залу суду у призначений час, оскільки є тимчасово непрацездатним, що підтверджується довідкою № 749/24 від 16 вересня 2024 року, виданою Медичним центром ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.» На підставі вищевикладеного просив відкласти розгляд справи та іншу дату, визнати причини його неявки як третьої особи в судове засідання поважними, за станом здоров`я, оскільки він перебуває на лікарняному, та направити йому ухвалу про вступ третьої особи у справу та копію позовної заяви за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 200 - 201 т. 1).

До заяви долучено довідку № 749/24 від 16 вересня 2024 року, видану Медичним центром ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.» про те, що ОСОБА_5 хворіє з 16 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з діагнозом ГРВІ (а. с. 202 т. 1).

Судове засідання, призначене на 19 вересня 2024 року, було відкладено в зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 на 15 листопада 2024 року (а. с. 203 т. 1).

15 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кучерява Т.А. ознайомилася з матеріалами справи під розписку (а. с. 208 т. 1 зворот).

В судовому засіданні 15 листопада 2024 року, яке проводилось за участі представника позивача ОСОБА_9 , представника третьої особи Кучерявої Т.А. , третьої особи ОСОБА_1 , було оголошено перерву до 22 листопада 2024 року для надання можливості представнику третьої особи ознайомитись з матеріалами справи (а. с. 213 т. 1).

22 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_5 в особі представника Кучерявої Т.А. подано клопотання про залучення у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та поновлення строку на подання позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Посилався на те, що дійсно ОСОБА_5 поштової кореспонденції від суду або позивача не отримував, оскільки в цей період не проживав за місцем реєстрації, а з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України не навідувався в с. Болячів за станом здоров`я, в будинку та в цьому селі відсутні жителі, в с. Болячів ніхто не проживає, з ким міг би спілкуватися ОСОБА_5 .

07 лютого 2024 року ОСОБА_5 отримав травму від ударної хвилі вибуху під час авіаударів по м. Києву, які були нанесені окупантами по АДРЕСА_1 , де саме в той час знаходився ОСОБА_5 .

В результаті отриманої травми він звернувся до сімейного лікаря ОСОБА_7 , КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Голосіївського району м. Києва», звертався до лікарів Медичного центру ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.», де проходив лікування амбулаторно з 22 лютого 2024 року по 28 лютого 2024 року, стан здоров`я не покращувався, тому він звернувся по направленню до КНП Клінічна лікарня «Психіатрія», відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2917, виданого 19 березня 2024 року, хворий ОСОБА_5 поступив зі скаргами на тривогу, безсоння, який в подробицях описує події 07 лютого, часто повторює, що міг би померти в той день, просить про допомогу. Перебував на стаціонарному лікуванні з 05 березня 2024 року по 19 березня 2024 року, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2917. За вказаних обставин ОСОБА_5 не перебував за місцем своєї реєстрації, а був за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , та довготривалий час знаходився на лікуванні. Листів від суду та позивача з копією позову не отримував, тому не був повідомлений належним чином про існування ухвали про залучення його як третьої особи у справі № 792/21079/23 за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради про встановлення родинних відносин між фізичними особами та визначення права власності на квартиру в порядку спадкування.

Пояснював, що в зв`язку з наявністю поважних причин, які не залежали від його волі, унеможливили бути належним чином повідомленим про його залучення до участі в справі в якості третьої особи, не зміг прибути вчасно до суду та надати пояснення, відзив на позов або заявити позов як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову.

Судове засідання 11 квітня 2024 року відбулося за відсутності третьої особи у справі та відповідача, що підтверджується протоколом судового засідання від 11 квітня 2024 року. Суд не поставив на обговорення питання про слухання справи без участі третьої особи та відповідача. В протоколі відсутня інформація про з`ясування у сторони позивача можливості слухання справи без сторін у справі. Третю особу під час проведення підготовчого засідання не викликано повторно. Оскільки 11 квітня 2024 року є першою неявкою третьої особи в судове засідання, в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не отримав ухвалу про залучення третьої особи і лист з повісткою на 11 квітня 2024 року повернуто до суду неврученим в зв`язку з відсутністю адресата.

Зі змісту протоколу судового засідання вбачається, що суд прийняв заяву позивача про уточнення позовних вимог, задовольнив клопотання про виклик свідків та закрив підготовче провадження. Судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Під час підготовчого провадження суд не з`ясував думку щодо поданої заяви позивача про уточнення позовних вимог у відповідача та третьої особи, сторони не скористались своїм правом на дотримання засад гласності і відкритості судового процесу, засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду сторонам, такі супровідні документи в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах нотаріальної справи, копія якої долучена до матеріалів справи, наявний лист третьої особи ОСОБА_1 до нотаріуса Кузьмишеної А.Л. з вказаною адресою відправника, а саме АДРЕСА_2 . Проте вдруге повістка про виклик третьої особи до суду на 19 вересня 2024 року повторно була направлена за адресою реєстрації третьої особи 25 квітня 2024 року, і вказаний лист повернувся 29 травня 2024 року.

В період направлення судової повістки з 25 квітня 2024 року по 29 травня 2024 року ОСОБА_5 не мав можливості отримати повістку до суду, оскільки продовжував лікування, що підтверджується медичними документами, а саме 12 квітня 2024 року, та проходив МРТ головного мозку у медичному центрі «Доктор СПІН» у м. Києві за адресою вул. Стеценко, 19, про що свідчить протокол дослідження від 12 квітня 2024 року, здавав в лабораторії Сінево аналізи, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , знаходився на амбулаторному лікуванні з 22 травня 2024 року по 28 травня 2024 року у Медичному центрі ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4201713, відділення виписки: офтальмологічне, перебував на стаціонарному лікуванні з 13 липня по 15 липня 2024 року з травмою струс головного мозку, який отримав біля магазину АТБ по вул. Заболотного, каретою швидкої допомоги доставлений в КНП «Олександрівська клінічна лікарня», офтальмологічне відділення (копія виписки № 4201713 додається).

Вказував, що копію заяви про уточнення позовних вимог не отримував і в матеріалах справи відсутні відповідні докази. Матеріали справи не містять підтвердження отримання третьою особою копії позовної заяви, ухвали про залучення третьої особи та копії заяви про уточнення позовних вимог.

Третя особа, у зв`язку з наявністю поважних причин, які не залежали від його волі, унеможливили бути належним чином повідомленим про його залучення до справи в якості третьої особи, тому він був позбавлений можливості вчасно прибути до суду та надати пояснення, відзив на позов або заявити позов як третя особа з самостійними вимогами, оскільки довготривалий період перебував на лікуванні, а встановлені діагнози вказують на те, що ОСОБА_5 має психічні розлади здоров`я, пов`язані з отриманими травмами під час військового стану в країні, тому що неодноразово підпадав під авіаудари в м. Києві та Київській області. Стан здоров`я ОСОБА_1 підтверджується консультативним висновком № 359/22 від 26 лютого 2022 року, виданим ТОВ «Клініка ім. Гальченка В.В.» про те. що потребує стаціонарного лікування в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», почувається хворим після обстрілів та вибухів.

Вказував, що розглядаються позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, а саме визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 , і ця ж спірна квартира була подарована заповідачем ОСОБА_4 на підставі заповіту від 30 червня 2024 року після його смерті спадкодавцю ОСОБА_8 , заповіт посвідчений приватним нотаріусом КМНО Смоляніновою О.Я. Так як заповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 право на отримання спадщини за заповітом настало, тому він вважає, що вирішення позовної заяви позивача може вплинути на його право спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 у строки, передбачені ч. 3 ст. 1270 ЦК України.

При цьому ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини 19 вересня 2023 року до приватного нотаріуса Кузьмишиної А.Л., за результатом розгляду цієї заяви приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском строку. Оскільки спадкодавець за заповітом ОСОБА_5 у цій справі був залучений як третя особа без самостійних вимог, а він є спадкоємцем за заповітом на спірну квартиру, то він має право в цьому судовому провадженні на судовий захист про визнання права власності на спадок, який заповідач заповів йому, тому що третя особа не позбавлена права на звернення до суду за захистом своїх прав на поновлення строку на прийняття спадщину протягом трьох років в межах строку загальної позовної давності, який спливає 21 вересня 2026 року, та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Посилаючись на ст. 52, 193, 194 ЦПК України, вказував, що має клопотання перед судом про прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, оскільки позовні вимоги можуть виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тому спільний розгляд цих позовів буде доцільним.

Пояснював, що первісний позов та позов ОСОБА_1 виникають з одних правовідносин про право на спадкування за визначення права власності на майно померлого у порядку спадкування.

До клопотання про залучення у справу третьої особи з самостійними вимогами додано:

копії роздруківок з публікацій в мережі Інтернет щодо наслідків атаки рф по Києву 07 лютого 2024 року та по м. Василькову 25 лютого 2022 року (а. с. 37 - 42 т. 2);

копію направлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Голосіївського району м. Києва від 07 лютого 2024 року, яким ОСОБА_1 направлено до іншого лікаря/спеціаліста/лікарні, причини: відчуття тривоги/нервування/напруженості, гостра реакція на стрес. Основний діагноз: психологічні розлади, інші (а. с. 13 т. 2);

копію направлення на госпіталізацію ОСОБА_1 на планову госпіталізацію, спеціальність НМП: психіатрія, термін дії з 15 лютого 2024 року до 14 лютого 2025 року (а. с. 14 т. 2);

копію консультативного висновку спеціаліста № 359/22 ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» від 26 лютого 2024 року, згідно якого ОСОБА_5 звернувся зі скаргами та тривогу, безсоння, порушення сну, підвищену втомлюваність, пригніченість, стійке відчуття емоційного дискомфорту, перепади настрою; надано рекомендації - потребує стаціонарного лікування в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» (а. с. 23 т. 2);

копію виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2917 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія», згідно якого ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 05 березня по 19 березня 2024 року з діагнозом розлад адаптації, змішана тривожна і депресивна реакція (а. с. 20 - 21 т. 2);

копію протоколу дослідження МРТ головного мозку від 12 квітня 2024 року в медичному центрі «Доткор СПІН» за адресою м. Київ вул. Стеценко 19, пацієнт ОСОБА_5 (а. с. 24 т. 2);

копію результатів лабораторних досліджень Сінево від 12 квітня 2024 року за адресою лабораторії АДРЕСА_5 , пацієнт ОСОБА_5 (а. с. 25 - 28 т. 2);

копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4201713, відділення виписки офтальмологічне, КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва», згідно якої ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 13 липня по 15 липня 2024 року (а. с. 22 т. 2);

копію посвідки ОСОБА_1 на постійне проживання в Україні, виданої 29 грудня 2021 року, та копію паспорта громадянина Азербайджану (а. с. 15 - 19 т. 2);

копію заповіту, складеного 13 червня 2021 року ОСОБА_4 , згідно якого належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , заповідає громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 (а. с. 34 т. 2);

копію постанови приватного нотаріуса КМНО Кузьмишиної А.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 вересня 2023 року, згідно якої відмовлено ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини (а. с. 29 - 31 т. 2).

Крім того, в судове засідання 22 листопада 2024 року представником ОСОБА_1 - Кучерявою Т.А. подано клопотання про залучення у справу перекладача громадянину Азербайджана ОСОБА_5 (а. с. 43 т. 2), яке було задоволено судом та оголошено перерву до 19 грудня 2024 року (а. с. 44 т. 2).

19 грудня 2024 року ОСОБА_5 в особі представника Кучерявої Т.А. подано зустрічний позов, у якому відповідачами зазначено ОСОБА_3 та Київську міську раду, мотивований тим, що ОСОБА_5 проживав разом із ОСОБА_4 за його життя у квартирі АДРЕСА_3 , вони вели спільне господарство. 30 червня 2021 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належне йому майно, а саме квартиру за вказаною адресою, ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, і позивач 19 вересня 2023 року звернувся з заявою про прийняття спадщини, за результатами розгляду якої приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Однак у період шестимісячного строку спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 не міг вчасно звернутись до нотаріальної контори, оскільки існували поважні причини: відсутність документа, що підтверджував смерть ОСОБА_4 , який отримали його родичі, необхідність дотримуватись карантинних обмежень, оголошення військового стану, отримання струсу мозку від хвилі удару ракети, перебування на стаціонарному лікуванні, вимушене проживання у західному регіоні України в період з 03 березня 2022 року по 11 квітня 2022 року у м. Чернівці в зв`язку з агресією рф та відсутність з собою необхідних документів.

На підставі вищевикладеного просив визначити ОСОБА_8 додатковий строк на прийняття спадщини за заповітом три місяці в зв`язку з пропущенням строку з поважних причин, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом від 30 червня 2021 року після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 48 - 54).

Відмовляючи ОСОБА_8 в поновленні пропущеного процесуального строку та повертаючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що належних та допустимих доказів на підтвердження причин пропуску процесуального строку на вступ до участі в справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суду не надано. Одночасно з заявою про вступ до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, позов до однієї або декількох сторін ОСОБА_5 не був поданий. За таких обставин суд не вбачав підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Також судом зауважено, що 22 листопада 2024 року адвокат Кучерява Т.А. подала до суду клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, однак з поданням цього клопотання останньою не було вчинено відповідну процесуальну дію, яка передбачена ч. 1 ст. 52 ЦПК України, тобто не було не подано позов, а тому підстави для залучення до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 , відсутні.

Крім того, судом зазначено, що ОСОБА_5 залучений до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а тому останній не має процесуального права подавати зустрічну позовну заяву, оскільки таким правом наділений лише відповідач у справі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Предметом апеляційного перегляду в цій справі є перевірка додержання судом першої інстанцій норм процесуального права при поверненні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В постанові Верховного Суду від 04 квітня 2023 року в справі № 203/676/19 (провадження № 61-17958св20) викладено правові висновки, згідно яких, відповідно до положень ЦПК України:

- треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін (частина перша статті 52);

- положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження (частина перша статті 195);

- учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 43);

- право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126);

- суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127);

- якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (частина третя статті 127);

- одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк (частина четверта статті 127).

У справі, яка переглядається, ОСОБА_5 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, пред`явив позов після закінчення підготовчого провадження, тобто 19 грудня 2024 року.

Отже, звернення ОСОБА_1 з позовом 19 грудня 2024 року відбулось із порушенням строків, визначених статтею 52 ЦПК України.

Судом першої інстанції враховано, що 19 вересня 2024 року ОСОБА_5 подав до суду заяву про відкладення судового засідання, яке призначене на 19 вересня 2024 року, на іншу дату, при цьому його представник Кучерява Т.А. 15 листопада 2024 року ознайомилась з матеріалами справи, і 22 листопада 2024 року подала клопотання про залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, однак разом з поданням цього клопотання самого позову подано не було.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 був обізнаний про розгляд справи принаймні з 19 вересня 2024 року, хоча і після закриття підготовчого провадження 11 квітня 2024 року, однак задовго до подання ним позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, 19 грудня 2024 року, тобто через три місяці, що не може вважатися розумним строком.

За таких обставин апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_5 не отримував копії позовної заяви, копії ухвали про залучення третьої особи, заяви про уточнення позовних вимог та копії ухвали про закриття підготовчого засідання та звернувся вперше до суду 19 вересня 2024 року вже за межами подачі позову третьої особи з самостійними вимогами в розумінні ст. 52 ЦПК України, а також доводи апеляційної скарги, що ним подано докази поважності причин, які існували до 19 вересня 2024 року, пропуску строку для подання позову як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Апеляційний суд звертає увагу, що доказів поважності причин неподання позову ОСОБА_5 після 19 вересня 2024 року до 19 грудня 2024 року, коли позов було фактично подано, ним не надано, крім довідки ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» від 16 вересня 2024 року № 749/24, згідно якої, період непрацездатності спливає 20 вересня 2024 року (а. с. 202 т. 1).

Водночас зі змісту частин першої і четвертої статті 127 ЦПК України випливає, що поновлення відповідного строку судом можливе з поданням заяви про поновлення процесуального строку та одночасним вчиненням процесуальної дії (поданням позову), щодо якої пропущено строк, однак дані вимоги закону ОСОБА_5 в особі представника Кучерявої Т.А. додержані не були, оскільки клопотання про строку для подання позовної заяви нею подано 22 листопада 2024 року, а сам позов - лише 19 грудня 2024 року.

Крім того, суд першої інстанції правомірно врахував, що ОСОБА_5 було подано зустрічну позовну заяву, а не позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами, на що він не має процесуального права, оскільки таким правом наділений лише відповідач у справі.

Відтак, подання ОСОБА_5 зустрічного позову подано без дотримання вимог ст. 193, ч. 1 ст. 52 ЦПК України, якими врегульовано порядок подання зустрічного позову, а також позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, та визначено процесуальний статус осіб, які мають право на подання таких процесуальних заяв.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що ч. 1 ч. 1 ст. 52 ЦПК України не передбачено одночасного подання клопотання про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, та самого позову, і що станом на час розгляду клопотання про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в суді був наявний позов ОСОБА_1 , і всі докази існування поважних причин, які унеможливили третій особі до 19 вересня 2024 року після закриття підготовчого провадження звернутися до суду з клопотанням про залучення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

З огляду зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_5 порушено строк пред`явлення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, поважних причин пропуску такого строку не наведено, і дані обставини доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Доводи апеляційної скарги, що позов ОСОБА_1 та первісний позов стосуються одного предмета спору, а саме визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 , а тому судом першої інстанції неправильно застосовано правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 916/3245/17 та від 12 червня 2019 року в справі № 916/542/18, будь-яким чином не стосуються підстав повернення позову судом першої інстанції та відхиляються апеляційним судом, оскільки стосуються змісту позову та обґрунтованості його спільного розгляду з первісним позовом, і не мають будь-якого відношення до дійсних підстав повернення позову судом першої інстанції в зв`язку з пропуском строку його подання та відсутністю підстав для поновлення цього строку, при цьому сам зміст позову ОСОБА_1 судом першої інстанції правомірно не оцінювався.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що в ухваленому 19 грудня 2024 року рішенні суду першої інстанції наявні протиріччя, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, позаяк виходять поза межі предмету даного апеляційного перегляду, яким є ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року про відмову поновити пропущений процесуальний строк та повернення заявникові позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами, а не рішення суду першої інстанції.

В постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 753/8006/20 (провадження № 61-7642св22) викладено правові висновки, згідно яких право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пелевін проти України» (Pelevin v. Ukraine), заява № 24402/02, § 27, від 20 травня 2010 року). Тобто право на подачу позовів третіми особами, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, у справі, яка вже розглядається, не є безумовним, а тому встановлення законодавцем порядку подачі таких позовних заяв не є обмеженням в отриманні судового захисту. Процесуальні обмеження зазвичай запроваджуються для забезпечення ефективності судочинства і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб, що є передбачуваними для учасників судового процесу, виходячи із наведених вище конкретних норм ЦПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 не позбавлений права звернення до суду з окремим позовом, тобто суд першої інстанції фактично ніяк не обмежив права третьої особи на судовий захист.

За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд позбавив ОСОБА_1 заявити своє належне матеріальне право про поновлення строку та надання додаткового строку на прийняття спадщини та визнати за ним право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, та формально підійшов до розгляду поданого ним клопотання.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Кучерявою Тамарою Анатоліївною , залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.