справа № 760/7536/25 головуючий у суді І інстанції Українець В.В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 травня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинку «Імені Олега Лєбєдєва» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 з пропуском строку на апеляційне оскарженняподав апеляційну скаргу, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не оплачена судовим збором.

До апеляційної скарги долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з тим, що позивач захворів та не встиг передати представнику оплату судового збору.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для розстрочення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.

Поряд з цим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Отже, відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Суд зазначає, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовим. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, а також доказів того, що іншого доходу, він не отримує. Зокрема, суду не надано довідку від органу державної фіскальної служби за період один календарний рік до дати звернення до суду зі скаргою.

У відповідності до положень підпункту 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу було постановлено 02 квітня 2025року та оголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали виготовлено 07 квітня 2025 року. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 08 квітня 2025 року та закінчився 22 квітня 2025 року. Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 24 квітня 2025 року.

Згідно даних, що містяться у підсистемі «Електронний суд», ухвалу суду від 02 квітня 2025 року доставлено до електронного суду 07 квітня 2025 року о 18:46 год, тобто не у робочий час. У такому разі вважається, що документ надійшов на наступний робочий день, тобто 08 квітня 2025 року. З 09 квітня 2025 року по 23 квітня 2025 року позивач мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження у межах строків, передбачених ч. 2 ст. 354 ЦПК України. Проте, апеляційну скаргу подано через систему «Електронний суд» 24 квітня 2025 року, тобто поза межами п`ятнадцятиденного строку з дня отримання ухвали суду.

У апеляційній скарзі лише вказується, що електронний примірник оскаржуваної ухвали надійшов на електронну адресу представника 09 квітня 2025 року, про що міститься довідка про доставку електронного листа. При цьому, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 маєподати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій вказати підстави для такого поновлення.

Згідно ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв