Справа № 932/358/25
РІШЕННЯ

іменем України

"05" травня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

У січні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 23.07.2021 року між АТ Таскомбанк та ОСОБА_1 було укладено Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10974385-СК_SB.

28 лютого 2024 року між АТ Таскомбанк та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/15-Ф, відповідно до АТ Таскомбанк передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ Таскомбанк права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 28.02.2024 року до Договору факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 680,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30 000 грн. та заборгованості за відсотками 13 680,86 грн..

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки ОСОБА_1 своє зобов`язання за договорами не виконав.

14.04.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.04.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 31.03.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відповідно до відзиву на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що 23.07.2021 року між АТ Таскомбанк та ОСОБА_1 було укладено Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10974385-СК_SB.

Відповідно до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10974385-СК_SB відповідач просив Банк відкрити йому поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на його ім`я та виявив бажання оформити на його ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 0 грн., зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в Мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку.

Відповідно до п.14, п. 15 орієнтовна реальна річна ставка за кредитом складає 43,96 %. Повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту, що становить 600,57 грн. ( розрахунок орієнтовний та здійснений виходячи з строку кредитування 12 місяців, та мінімальної суми 500 грн.) та 240 226,94 грн. (розрахунок здійснений виходячи з строку кредитування 12 місяців, та максимальної суми 200 000,00 грн.).

28 лютого 2024 року між АТ Таскомбанк та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/15-Ф, відповідно до АТ Таскомбанк передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ Таскомбанк права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 28.02.2024 року до Договору факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 680,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30 000 грн. та заборгованості за відсотками 13 680,86 грн..

Як вбачається з доводів позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, в передбачені Договорами строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що 23.07.2021 року між Акціонерного товариства Таскомбанк та ОСОБА_1 було укладено Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10974385-СК_SB.

28 лютого 2024 року між Акціонерним товариством Таскомбанк та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/15-Ф, відповідно до АТ Таскомбанк передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ Таскомбанк права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 28.02.2024 року до Договору факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 680,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30 000 грн. та заборгованості за відсотками 13 680,86 грн..

На підтвердження суми заборгованості за Кредитним договором № 002/10974385-СК_SB від 23.07.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало розрахунок заборгованості, у якій зазначено, що станом на 31.10.2024 залишок заборгованості ОСОБА_1 становить 43 680,86 грн..

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують основні умови договору, а саме договір не містить розмір кредитного ліміту, його встановлення, зміну тощо. Матеріали справи не містять документів, що підтверджують факт надання коштів відповідачу не в готівковій, ні в безготівковій формі. Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про використання кредитних коштів, зняття, повернення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який покладається на нього.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 526, 549, 611, 615, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, суд, -

ухвалив

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар