Справа № 643/2317/25
Провадження № 2/643/2462/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 31.12.2019 у сумі 12804 грн. 71 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за комунальні послуги в сумі 70717 грн. 96 коп., з яких: 36899 грн. 41 коп. за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 по 31.12.2024; 852 грн. 60 коп. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.12.2024; 26477 грн. 20 коп. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.12.2024; 511 грн. 20 коп. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.12.2024; 1563 грн. 39 коп. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.08.2022 по 31.12.2024; 508 грн. 37 коп. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобункових систем постачання гарячої води за період з 01.08.2022 по 31.12.2024, інфляційні втрати у сумі 2823 грн. 91 коп. та 3 % річних у сумі 1081 грн. 88 коп., а також судові витрати в розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг.

Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг станом на 01.01.2025 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 83522 грн. 67 коп., з яких: у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у сумі 12804 грн. 71 коп. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 31.12.2019; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у сумі 66812 грн. 17 коп. за комунальні послуги за період з 01.01.2020 по 31.12.2024.

Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідачів інфляційні втрати в сумі 2823 грн. 91 коп.; 3 % річних в сумі 1081 грн. 88 коп. за період з 01.05.2019 по 31.01.2022.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 14.02.2025 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

17.04.2025 відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній прохав відмовити в задоволені позову повністю, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. за реєстровим № 2434, власником квартири є ОСОБА_2 , а тому стягнення солідарно з відповідачів, які зареєстровані у зазначеній квартирі суми боргу, порушує норми матеріального права і ЦК України, де передбачено, що тягар утримання майна покладається на власника. Крім того, з матеріалів справи не можна встновити, хто скільки спожив послуг, на яку площу вона нарахована, скільки в кого часток власності і як нараховувалась заборгованість. Позивач прохає стягнути заборгованість за постачання гарячої води, проте не зазначає звідкіля взялась заборгованість і не зазначає, що квартира обладнана лічильником обліку гарячої води з 2013 року. До позовної заяви позивачем додані документи, які не засвідчені належним чином та не містять дати, а тому позовна заява подана з порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03.09.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. за реєстровим № 2434 та витягом з Державного реєстру правочинів за № 6457145 від 03.09.2008.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.02.2025 відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються КП «Харківські теплові мережі».

За вказаною адресою комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» на ім`я ОСОБА_1 відкрито обліковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 21-23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

За змістом ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктом 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються, і не оплачувати їх.

З 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернетwww.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

Відповідно до п. 2 Договорів, договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікуванні тексту договору на офіційному веб-сайті Виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили Виконавця про свою відмову від укладення договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами, та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 1 ст. 9 Закону про житлово-комунальні послуги).

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачам зазначені вище послуги. Доказів того, що відповідачі відмовилися від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Твердження відповідача ОСОБА_3 , що до позовної заяви позивачем додані документи, які не засвідчені належним чином та не містять дати, суд відхиляє з огляду на те, що це не копії документів, а оригінали та підписані заст. нач. Салтівської філії по теплозбут. роботі Т. Максимовською.

Відповідачем ОСОБА_3 разом із відзивом 17.04.2025 подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21).

З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.11.2018 по 31.12.2024, в силу пунктів 12,19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову не спливла.

Позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» заявлено в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину та воєнного стану.

З відомості про нарахування та оплату за комунальні послуги у період з 01.11.2018 по 31.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачами оплата послуг здійснювалася не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідачами розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним послуг, наявності заборгованості та її розміру чи доказів, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку суду не надано.

Оскільки відповідачі в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, підприємство має право на стягнення вартості наданих відповідачам послуг.

Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати рахунків за надані послуги, що надавалися на адресу: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2025 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 83522 грн. 67 коп., з яких: у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у сумі 12804 грн. 71 коп. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 31.12.2019; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у сумі 66812 грн. 17 коп. за комунальні послуги за період з 01.01.2020 по 31.12.2024.

Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно наданої відомості за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 інфляційні втрати за час прострочення становлять 2823 грн. 91 коп.та три відсотки річних від простроченої суми 1081 грн. 88 коп.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. в рівних частках по 1009 грн. 33 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247 ч.2, 259, 264-265, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість в сумі 12804 (дванадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 71 коп. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 31.12.2019.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість в загальній сумі 70717 (сімдесят тисяч сімсот сімнадцять) грн. 96 коп., з яких: з яких: 36899 грн. 41 коп. за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 по 31.12.2024; 852 грн. 60 коп. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.12.2024; 26477 грн. 20 коп. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 31.12.2024; 511 грн. 20 коп. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.12.2024; 1563 грн. 39 коп. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.08.2022 по 31.12.2024; 508 грн. 37 коп. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобункових систем постачання гарячої води за період з 01.08.2022 по 31.12.2024, інфляційні втрати у сумі 2823 грн. 91 коп. та 3 % річних у сумі 1081 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., в рівних частках по 1009 (одна тисяча дев`ять) грн. 33 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Поліщук