ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 695/4/25
Провадження № 22-ц/821/518/25
Категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Кофанової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2025 року у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

27 грудня 2024 року через засоби поштового зв`язку АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просило витребувати відомості у приватного нотаріуса Співак Марії Анатоліївни щодо спадкоємців ОСОБА_1 , а саме: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, номер ідентифікаційного коду, їх місця проживання, витяг та об`єм спадкового майна.

Заява про забезпечення доказів мотивована тим, що 13.05.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

В рамках даного Договору ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 25000,00 грн зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами.

В процесі користування платіжним засобом (платіжною карткою) у боржника виникла заборгованість в розмірі 27007,70 грн.

12.11.2024 АТ «Державний ощадний банк України» стало відомо про смерть боржника ОСОБА_1

26.11.2024 Банк направив звернення до Другої Золотоніської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців боржника, на яке надано відповідь, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 була заведена у приватного нотаріуса Співак М. А., тому звернення Банку було переадресовано за належністю.

12.12.2024 Банк отримав відповідь від ОСОБА_2 про те, що заяву кредитора зареєстровано, копію претензії направлено спадкоємцям та згідно ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовила Банку надати конкретні дані по спадкоємцям.

З метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи заявник просив на підставі ст. ст. 84, 116 ЦПК України витребувати в нотаріуса відомості щодо спадкоємців ОСОБА_1 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.01.2025в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заявивідмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведено та не надано належних і допустимих доказів того, що є підстави припускати, що вказані в клопотанні документи (засіб доказування) можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Суд звернув увагу, що законодавством не передбачено забезпечення доказів з метою отримання відомостей щодо спадкоємців боржника та об`єму спадкового майна. Заявником не надано доказів, що Банк вживав заходів для встановлення кола спадкоємців боржника іншим шляхом.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» 30.01.2025 через засоби поштового зв`язку звернулося до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою. Просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.01.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви АТ «Ощадбанк», шляхом винесення ухвали про витребування доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Вказано, що інформація, яку АТ «Державний ощадний банк України» просило витребувати, має значення для правильного вирішення спору, оскільки без даної інформації неможливо встановити, зокрема, коло осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, та яким видано свідоцтва про право на спадщину. Вказані докази самостійно Банк отримати не може, оскільки запитувана інформація становить нотаріальну таємницю та може бути витребувана лише на обґрунтовану письмову вимогу суду.

Банк бажає реалізувати своє право на захист шляхом подання позову саме до належного відповідача, тобто до спадкоємця позичальника, який є чи вважається в силу вимог закону таким, що прийняв спадщину після смерті позичальника.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

24.04.2025 від АТ «Державний ощадний банк України» через засоби поштового зв`язку надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк»слід відмовити, виходячи з того, що позивачем не надано доказів, які дали б підстави вважати, що вказанні в клопотанні документи можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Проте апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.05.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

В рамках даного Договору ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 25000,00 грн.

Станом на 25.11.2024 у боржника виникла заборгованість в розмірі 27007,70 грн.

Згідно копії Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 05.11.2024, виданого Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Золотоніському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

26.11.2024 Банк направив звернення до Другої Золотоніської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців боржника, на яке 03.12.2024 надано відповідь, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 була заведена у приватного нотаріуса Співак М. А., тому звернення Банку було переадресовано за належністю (а.с. 12-13).

Листом від 05.12.2024 № 203/01-16 приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Співак М. А. повідомила Банк про те, що заяву кредитора зареєстровано, копію претензії направлено спадкоємцю для з`ясування обставин по боргу. Також повідомлено, що ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» передбачає збереження в таємниці відомостей, одержаних нотаріусом у зв`язку із вчиненням нотаріальних дій. Надати більш конкретні дані підстав немає (а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст. ст. 116-118 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частина 1 ст. 117 ЦПК України містить перелік вимог до заяви про забезпечення доказів, зокрема, у заяві необхідно зазначити докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116, 117, 118, 119 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 у справі № 9901/608/19 та від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Так, у заяві про забезпечення доказів АТ «Державний ощадний банк України» просило витребувати відомості у приватного нотаріуса Співак Марії Анатоліївни щодо спадкоємців ОСОБА_1 , оскільки зазначена інформація необхідна Банку для подачі позову до суду до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_1 , однак такою інформацією Банк не володіє, а отримати таку інформацію від приватного нотаріуса Банку не вдалося через таємницю вчинення нотаріальних дій.

Внаслідок відмови нотаріуса повідомити про коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також їх анкетні дані, Банку невідома вищевказана інформація, тобто Банк позбавлений можливості вказати в позовній заяві відповідача (відповідачів).

В позовній заяві повинно бути викладено, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Колегія суддів вважає, що у заяві про забезпечення доказів АТ «Державний ощадний банк України» з дотриманням вимог законодавства виклало вимоги про забезпечення доказів щодо витребування певної інформації зі спадкової справи стосовно кола спадкоємців після померлого позичальника ОСОБА_1 та належними і допустимими доказами довело неможливість самостійно отримати зазначену інформацію у приватного нотаріуса, що необхідно Банку для складення та подачі позову до спадкоємців ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у забезпечені доказів.

Внаслідок відмови нотаріуса повідомити інформацію по спадкоємцях, Банк позбавлений можливості вказати в позовній заяві зміст та розмір позовних вимог.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Вищенаведені обставини вказують про те, що судом при розгляді заяви про забезпечення доказів неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк»- задовольнити частково.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2025 року- скасувати.

Матеріали справи № 695/4/25 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков