Справа № 456/1952/25
Провадження № 2/456/1146/2025
УХВАЛА

судового засідання

06 травня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

за участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення комісії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 07.08.2024 року яким прийнято рішення щодо задоволення Акту про порушення №ЛФ 002248 від 01.07.2024 року; зобов?язати відповідача «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснити перерахунок нарахованих за граничними нормами обсягів споживання природного газу та річної замовленої потужності із урахуванням фактичного, споживання газу в будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ); стягнути з відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України" в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» моральну шкоду у розмірі 10 000 грн та суму понесених ОСОБА_1 судових витрат, а саме на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 10.04.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Втім, від представника відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» Піта Я.І. надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, в зв`язку з несплатою позивачкою судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Представник позивачки Булат Н.О. в судовому засіданні заперечувала проти клопотання представника відповідача, вказала, що клопотання є надуманим та не підлягає до задоволення.

Представник відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» Куцик В.Б. в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд залишити позовну заяву без руху.

Представник відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши клопотання представника відповідача, врахувавши позицію представника позивачки, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Позивачка при зверненні з позовними вимогами до суду посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третя стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018 року.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено декілька позовних вимог, у тому числі про стягнення з відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Із урахуванням наведеного, для усунення вказаних недоліків позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 211,20 грн.

Такий судовий збір слід сплатити за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК Львiв/Стрийська тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294,

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998,

Рахунок отримувача: UA0013941

Код класифікації доходів бюджету: 22030101,

Призначення платежу - 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Стрийський міськрайонний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа)

Відтак, під час розгляду справи судом було встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачці для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Назар ЯНІВ