Справа № 464/5687/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/3842/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м.Львів

Справа № 464/5687/24

Провадження № 22-ц/811/3842/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 14 листопада 2024 року у складі судді Шашуріної Г.О. у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

17 серпня 2024 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 8 січня 2019 року на підставі кредитного договору №701 банком видано відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 30 000 грн., який пізніше збільшено до 45 827,74 грн. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 1 липня 2024 року становить 65 153,17 грн., з яких: 37 761,19 грн. - заборгованість за кредитом; 27 391.98 грн. - проценти. Вказує, що умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення SМS- повідомлення на номер мобільного телефону. В SМS -повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SМS -повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою. Вказує, що позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 65 153,17 грн. та судові витрати.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 14 листопада 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 701 від 8 січня 2019 року в розмірі 65 153,17 грн., а також 2 422,40 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає оскаржене рішення незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, а саме - не надано пояснення щодо нарахування заборгованості, при тому, що сума наданих коштів складала 45 827,74 грн. Заявлені до стягнення позивачем суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору. Стверджує, що належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи та умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір її (відповідача) заборгованості перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 65 153,17 грн. Стверджує, що нею ( ОСОБА_1 ) отримано кредит в розмірі 45 827,74 грн. В розрахунку заборгованості, поданому позивачем, зазначено, що поточна заборгованість клієнта становить 37 761,19 грн. Потім вказано, що заборгованість за кредитом становить 65 153, 17 грн. 29 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А.А. відкрито ВП № 66309184 на підставі виконавчого напису нотаріуса №57678, стягувачем по якому є АТ «ПУМБ» по заборгованості за цим кредитним договором. Сума до стягнення по ВП становила 61 580,88 грн. Позивач у позовній заяві просив стягнути з неї (відповідача) 65 153, 17 грн. Зазначає, що 23 жовтня 2023 року рішенням Сихівського районного суду міста Львова у справі № 464/5456/23 скасовано виконавчий напис. Зазначає, що наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтями 1046-1057-1 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.1069 цього Кодексу).

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно із ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.13 Закону «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Встановлено, що 8 січня 2019 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання у відповідності до ст.207 ЦК України відповідачем заяви № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій відповідачем вказано свої анкетні (персональні) дані, ідентифікаційний номер, серію та номер паспорта, ким виданий, місце проживання, наявна дата підписання та підпис.

Цього ж дня відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку, а також встановлено кредитний ліміт в розмірі 30 000 грн., визначено стандартну процентну ставку (реальна річна), яка складає 47,88 % річних.

Судом встановлено, що позивач виконав умови укладеного договору. Відповідач, користуючись кредитною карткою (здійснювала різні перекази, покупки та платежі, частково погашала заборгованість), умови договору належним чином не виконувала, про що свідчить виписка по кредитному рахунку.

Виписка по такому рахунку, відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.п.61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, є первинним документом бухгалтерського обліку та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Підписані позивачем заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, виписка з особового рахунку відповідача з урахуванням довідки позивача про зміну кредитного ліміту у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачем.

Надана позивачем виписка з рахунку позичальника (відповідача) підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, заборгованість по кредиту, розмір якого відображено у детальному розрахунку.

Згідно із розрахунком позивача відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 65 153,17 грн., яка складається з: 37 761,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27 391,98 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідачем не спростовано наведений розрахунок, власного не проведено, доказів неправильності наданого позивачем розрахунку не надано.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростувати розмір заборгованості, заявлений позивачем.

Встановлено, що відповідач була ознайомлена з розміром кредитного ліміту, розміром стандартної процентної ставки, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту, строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки, вона тривалий час користувалась кредитною карткою та частково погашала заборгованість, що вбачається з виписки з карткового рахунку.

З урахуванням цього, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність доводів відповідача щодо необґрунтованості позову та мотивовано задовольнив позов.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 5 травня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк