Провадження № 2/127/5927/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Бабкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Вінницький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просив визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в секції № 209 студентського гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в секції № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в секції № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в секції № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути понесену суму судових витрат, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі на теперішній час не мають жодних правових підстав для проживання в секції № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № 1 Вінницького національного технічного університету за адресою: 21021, Вінницька область, Вінницький район, м. Вінниця, вул. Політехнічна, буд. 3, оскільки не працюють у Вінницькому національному технічному університеті, а також відсутні договірні підстави для проживання у спірному житлі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники позивача Вінницького національного технічного університету адвокат Коваленко Я.А. та Ковальчук І.В. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповідях на відзиви від 08.01.2025 року (а.с. 78-82) та від 23.01.2025 року (а.с. 125-128), та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рум`янцев О.В. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 14.01.2025 року (а.с. 91-93).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Зубань О.О. позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 27.12.2024 року (а.с. 56-60).

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 27.01.2025 року просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 27.01.2025 року просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставни справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачеві Вінницькому національному технічному університету на праві оперативного управління належить будівля гуртожитку АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.07.2017 року № 91066167, Свідоцтвом про право власності на будівлю гуртожитку № НОМЕР_2 від 12.07.2005 року № 593 та Реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, від 06.06.2006 року (а.с. 10, 12).

Рішенням Вінницької міської ради від 30.09.2022 року № 1231 «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, типиків, площ у місті Вінниці» вулицю Воїнів-Інтернаціоналістів було перейменовано на вулицу Політехнічну (а.с. 33-36).

Відповідач ОСОБА_1 працював в Вінницькому національному технічному університеті з 1992 року; на підставі наказу № 237-о від 31.08.1992 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду асистента кафедри автоматики та інформаційно-вимірювальної техніки на 0,5 ставки за сумісництвом; 07.12.1992 року наказом № 313-о ОСОБА_1 прийнято на 0,5 ставки асистента за штатною посадою; наказом № 241-оп від 12.09.2005 року ОСОБА_1 призначено на посаду декана Факультету автоматизованих комп`ютерних систем управління; наказом № 293-оп від 03.09.2012 року ОСОБА_1 переведено на посаду доцента кафедри автоматики та інформаційно-вимірювальної техніки на умовах контракту та укладено контракт з науково-педагогічним працівником; 23 червня 2017 року з ОСОБА_1 було укладено контракт за посадою професора; наказом № 120-оп від 21.04.2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади професора за власним бажанням.

Відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 (члени сім`ї ОСОБА_1 ) теж працювали або навчались у Вінницькому національному технічному університеті. Так, відповідач ОСОБА_3 була відрахована з числа студентів ВНТУ 31 грудня 2021 року (наказ № 389-с від 31 грудня 2021 року); відповідач ОСОБА_2 була звільнена з роботи з ВНТУ у зв`язку із закінченням строкового трудового договору (наказ № 275-оп від 25.08.2011 року); відповідач ОСОБА_4 не навчалась та не перебувала у трудових відносинах з Вінницьким національним технічним університетом.

Отже, жоден з відповідачів на теперішній час не перебуває у трудових відносинах з ВНТУ та не навчається у ВНТУ.

31.08.2006 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем Вінницьким національним технічним університетом було укладено Договір № 20 адміністрації Вінницького національноготехнічного університету з працівником університету тимчасового поселення з сім`єю в студентський гуртожиток № НОМЕР_2 (а.с. 21).

Згідно з Додатковою угодою до Договору № 20 від 31.08.2006 року адміністрація зобов`язується видати працівнику як додаток до договору про поселення ордер на право тимчасового поселення в секції № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № НОМЕР_2 , який не є підставою для набуття права власності на дану секцію, а видається з метою реєстрації працівника та членів його сім`ї (а.с. 22).

Відповідно до абзацу 6 п. 2 Договору № 20 від 31.08.2006 року, працівник зобов`язується звільнити виділену для тимчасового проживання секцію в разі отримання чи придбання квартири в міському житловому фонді або звільнення з роботи в університеті.

При цьому, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , так і продовжують проживати за вказаною адресою.

Щодо обранного способу захисту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тлумачення вказаної норми свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Такий висновок узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною; спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату; спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу; якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові; у тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. Визначаючи належність обраного позивачем способу захисту, слід оцінювати його ефективність для захисту того права чи інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду. Вимога про захист цивільного права або інтересу має відповідати змісту цього права чи інтересу, характеру його порушення, оспорювання або невизнання і повинна забезпечувати поновлення права чи інтересу, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати отримання відповідного відшкодування (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц).

Позивачем Вінницьким національним технічним університетом обрано такий спосіб захисту як визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Однак, відповідно до правовової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у спарві № 466/11778/21, ефективним способом захисту порушеного права особи є саме пред`явлення вимоги в порядку статті 391 ЦК України про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном шляхом виселення відповідачів; якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Отже, суд наголошує на тому, що оскільки усі відповідачі продовжують проживати у спірному житлі, то ефективним способом захисту прав позивача є саме виселення, а не визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто зняття з реєстрації здійснюється і на підставі рішення суду про виселення.

Таким чином, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 11, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 391 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

УХВАЛИВ:

У задовленні позову Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вінницький національний технічний університет (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 95; )

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 )

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 )

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_3 )

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення суду складено 05.05.2025 року.

Суддя