Справа № 357/4271/25
Провадження № 2/357/2955/25
У Х В А Л А

02 травня 2025 року місто Біла Церква Київської області

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 заяву відповідача, про відвід представника позивача - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2025 представник позивачки, адвокат Ніколаєнко Максим Вадимович, звернувся до суду із позовною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», що зареєстрована судом 31.03.2025, у якій просить шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, розірвати.

01.04.2025 судом постановлено ухвалу, про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків позовної заяви.

11.04.2025 представник позивачки, адвокат Ніколаєнко Максим Вадимович, подав позовну заяву про розірвання шлюбу, з усунутими недоліками, на виконання ухвали суду від 01.04.2025.

14.04.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 02.05.2025 11:00 год.

17.04.2025 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення у справі, шляхом направлення у системі «Електронний суд», у яких просив відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу.

24.04.2025 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», про відвід представника позивача - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича, підставою якого є порушення адвокатом норм професійної етики та зацікавленість адвоката в результаті розгляду справи, оскільки між ним та позивачкою ОСОБА_1 існують інтимні стосунки. Про ці обставини йому стало відомо завдяки свідченню сестри, ОСОБА_2 , яка 31 березня 2025 року, близько другої години ночі за чеським часом (третьої години ночі за київським часом) отримала телефонний дзвінок від адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича. Під час розмови адвокат самостійно повідомив про свої інтимні стосунки з позивачкою. Свідок офіційно працює в Чехії з 14 листопада 2024 року, де за правилами її місця роботи під час робочого часу категорично заборонено спілкуватися телефоном. У зв`язку з цим, сестра може підтвердити викладені факти у письмовій формі або спілкуватися з судом виключно в неробочий час. Крім того, ним додається скріншот листування з позивачкою, де вона прямо натякає на стосунки з адвокатом, вказуючи йому звернутися до сестри, аби дізнатися «хто твоя подружка» (натяк на адвоката). Також додаються скріншоти активності позивачки в соціальній мережі Facebook зафіксовано, що вона неодноразово ставила «вподобання» (лайки) на публікації адвоката ОСОБА_3 з його особистого профілю. Ці дії з її боку з`явилися вже після початку особистих стосунків з адвокатом і підтверджують неформальний характер їхніх взаємин. Враховуючи викладене, адвокат Ніколаєнко М.В. не може представляти позивачку через конфлікт інтересів та втрату неупередженості. На підставі ст. 36, 37, 40 ЦПК України просив задовольнити заяву про відвід представника позивача адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича.

29.04.2025 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», про розгляд справи без його участі, у якій зазначив про неможливість особистої його присутності у судових засіданнях через психологічний стан. Його присутність на засіданні, де представником позивачки є адвокат, з яким її пов`язують особисті (інтимні) стосунки, спричиняє у нього сильний психологічний дискомфорт, стрес та внутрішній тиск, що негативно впливає на його психічний стан та унеможливлює його участь у процесі без шкоди для здоров`я.

30.04.2025 позивачка - ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, просить не застосовувати заходи щодо примирення подружжя, оскільки вони об`єктивно не можуть дати ефективного результату. Неодноразові спроби протягом багатьох років подолати конфлікти виявилося безуспішними. Подальше подружнє життя вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам та шкодить її моральному та психологічному здоров`ю. Також, просить критично оцінювати всілякі заяви відповідача щодо нібито наявності стосунків між нею та її представником, оскільки останні мають на меті виключно намагання виставити її в «дурному світі», що не є етичною поведінкою, як відносно неї, так і відносно її офіційного представника.

01.05.2025 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду додаткові пояснення у справі, шляхом направлення у системі «Електронний суд», у яких, зокрема, зазначив, що твердження позивачки про нібито етичну проблему його позиції стосовно адвоката, то він заявив відвід не з метою образити когось, а з поваги до права на справедливий і неупереджений розгляд. Усі його дії це виключно захист його прав як сторони процесу та не виступав із безпідставними обвинуваченнями.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, при вирішенні заяви про відвід представника позивача, виходить з наступного.

Підстави для відводу, а також особи, якім може бути заявлено відвід у цивільному процесі визначені главою 3 ЦПК України.

Згідно ст. 36, 38 ЦПК України, відвід (самовідвід) у цивільному процесі може бути заявлений судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу.

Отже, зазначеними статтями не передбачено можливості заявлення відводу представнику сторони у справі, у даному випадку адвокату.

Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. У разі припинення повноважень представника на здійснення представництва особи у справі представник не може бути у цій самій справі представником іншої сторони, третьої особи на іншій стороні або третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору.

Отже, вказаними статтями визначено право сторони користуватися правничою допомогою, брати участь у судовому процесі особисто або через представника, визначено осіб, які можуть бути представниками, осіб, які не можуть бути представниками, документи, що підтверджують повноваження представника, а також визначені повноваження представника в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Ніколаєнко Максим Вадимович, є представником позивачки - ОСОБА_1 , згідно Ордеру серії АА №0051871 від 30.03.2025, на підставі договору про надання правової допомоги № 100 від 30.03.2025.

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.

Згідно ст. 9 Правил адвокатської етики від 09.06.2017 під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.

Враховуючи вищезазначене та відсутність належних, допустимих та достатніх доказів наявності обставин для встановлення судом конфлікту інтересів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на його наявність за відсутності складових елементів, визначених Законом України «Про запобігання корупції» та Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та Правилами адвокатської етики, а інших обставин, які б унеможливлювали участь представника позивачки - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича у судовому процесі судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що згідно зі ст. 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача - ОСОБА_2 , про відвід представника позивачки - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 59, 131-2 Конституції України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст. 15, 36, 38, 58, 60-62, 64, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача - ОСОБА_2 , про відвід представника позивача - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. В. Бондаренко