РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025

м.Харків

Справа № 953/22138/21

провадження 2/639/96/25

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

учасники справи: позивач- ОСОБА_1

представник позивача- ОСОБА_2

представники відповідачів- Пузіков В.А., Крупська К.М., Колеснік І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Харківської обласної прокуратури, Управління Служби безпеки України в Харківській області про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди в сумі 18 млн.984 тис. 430,07 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що у травні 2012 р. по кримінальній справі співробітниками УСБ України в Харківській області проведено ряд обшуків за місцем мешкання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , а також в приміщеннях що вони орендували, в ході яких вилучені речі, які належали ОСОБА_1 . Вироком Жовтневого районного суду від 14.04.2014, який набрав законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області 18.05.2015, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України.В подальшому 24.11.2015, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував ухвалу апеляційного суду та направив справу на новий розгляд. 23.10.2018 Харківським апеляційним судом скасовано вирок Жовтневого районного суду м.Харкова відносно ОСОБА_1 та інших, справу направлено для організації додаткового розслідування.У травні 2019 прокурором прокуратури Харківської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду. За цим обвинуваченням позивач обвинувачувався у здійсненні незаконних дій сильнодіючими препаратами, що вміщують нандролон та метандіон. На підставі викладеного, позивач вважає, що йому мали бути повернуті речі, вилучені при обшуках, за виключенням препаратів, що вміщують сильнодіючі препарати, похідні нандролону та метандіону. Всі долучені в якості речових доказів препарати, які містять у своєму складі діючу речовину «тестостерон» не відносяться до отруйних речовин згідно відповіді Харківського НДІ судових експертиз від 15.06.2015 та відповіді Міністерства охорони здоров`я від 12.06.2015.Позивач вказує, що неодноразово намагався повернути вилучені речі, які не є предметом кримінального провадження, що триває з 2019 р. Згідно з обвинувальним висновком до матеріалів справи долучені лише речі, що визнані речовими доказами, а право власності ОСОБА_1 не оспорюється. У 2012 р. ОСОБА_1 звернувся до слідчого з проханням повернути медичні препарати, які не входять до переліку отруйних, сильнодіючих чи заборонених препаратів, але йому було відмовлено, а потім винесена постанова про виділення певних матеріалів з кримінальної справи по цим препаратам. Прокуратурою Харківської області 13.11.2020, на звернення ОСОБА_1 про повернення речей повідомлено, що вони знищені. З посиланням на норми ст.ст. 316, 317, 321, 328, 386, 387, 1166,1176,1192 ЦК України, Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» просить стягнути вартість вилучених препаратів, що містять «Тестостерон» на суму 18 987 430,07 грн. Вважає, що незабезпечення належного обліку та умов зберігання, передачі речових доказів, яке спричинило їх втрату, пошкодження, є підставою для притягнення відповідальних осіб, з вини яких настали вказані наслідки, до відповідальності.

Позивачем у лютому 2023 року подана заява про зменшення предмету позову до 12 млн. 745 тис. 638,70 грн. та стягнення понесених судових витрат, стверджуючи, що сума коштів, які заявлені у первісній позовній заяві розраховані на підставі висновку експертного товарознавчого дослідження № 12712 від 19.01.2016 та стосується усього майна ОСОБА_1 , яке було вилучено у 2012 р. та яке знищено Управлінням СБУ в Харківській області, а саме медичних препаратів та інших сильнодіючих препаратів, що вміщують нандролон та метандіон. Водночас ці сильнодіючі препарати входять до переліку речових доказів у межах кримінального провадження № 0000098.Натомість препарати, які містять тестостерон та інші речовини, не охоплюються матеріалами кримінального провадження, які були вилучені під час обшуків у травні 2012 року ( т. 3 а.с. 167-174).

05.08.2024 позивачем подана заява про зміну предмету позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 майнової шкоди з 12 745 638,70 грн. до 10 232 918,80 грн., з урахуванням результатів проведеної судової експертизи. Позивач стверджує, що посадовими особами УСБУ України в Харківській області та його посадовими особами були протиправно знищені речі, які повинні буди бути повернуті ОСОБА_1 , за виключенням сильнодіючих препаратів, що містять нандролон та метандіон, вилучені 22.05.2012 за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 942 076,66 грн.;по АДРЕСА_2 вартістю 552 635,89 грн.; в нежитлових приміщеннях ТОВ «Юнеп» по АДРЕСА_3 , вартістю 14 334,45 грн.; по АДРЕСА_4 вартістю 5 102 088 грн.; 23 травня 2012 у гаражі по АДРЕСА_5 , загальною вартістю 798 647,10 грн.;26 вересня 2012 в гаражному боксі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південь» в м.Бровари, по вул. Чкалова, 7, вартістю 2 823 136,80 грн.( т. 5 а.с. 1-3).

У додаткових письмових поясненнях представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 321 КК України вироком Жовтневого районного суду м.Харкова 14.04.2014.Вирок набрав законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області 18.05.2015.На звернення СВ ОВС Управління СБУ в Харківській області про направлення копії вироку для знищення речових доказів судом надана відповідь, що судом розглядається заява ОСОБА_1 від 08.06.2015 про повернення препаратів, які здані на зберігання в камеру речових доказів.Тобто, як вважає представник позивача вирок суду не направлявся до виконання у частині знищення речових доказів. ОСОБА_1 листом суду від 16.03.2016 повідомлено, що вирок суду та копія ухвали Апеляційного суду Харківської області за обв. ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , засуджених за ч. 4 ст. 321 КК України були направлені для виконання в частині знищення речових доказів на адресу СВ ОВС Управління СБУ в Харківській області. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.05.2015 ухвала апеляційного суду Харківської області скасована, справу направлено на новий розгляд. Ухвалою апеляційного суду від 09.02.2016 справу повернено до суду першої інстанції, тобто, на думку представника позивача вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014 не направлявся до виконання у частині знищення речових доказів, проте Управління СБУ листом від 17.03.2017 прозвітувало Харківській обласній прокуратурі про виконання вироку, надавши акт знищення, договір, акти надання послуг та приймання-передачі від 08.06.2015.Жоден з документів не містить відомостей про виконання Управлінням СБУ судових рішень по справі № 2012/9649/2012 ( передачу на зберігання до ПП «АЗС Постач» та їх знищення 25.06.2015 ТОВ «Єдині екологічні системи»).Вважає, що висновки позивача про протиправне знищення майна та речей, які були вилучені у ОСОБА_1 в якості речових доказів, є неспростованими. Крім того, посилання відповідачів на Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку одержання дозволу на виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізацію отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів» від 20.06.1995 № 440 , за якої тестостерон входить до переліку хімічних речовин, вважають недоречним, оскільки Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 24.11.2015 зазначив, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 № 490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» тестостерон не відноситься до таких, а відповідно, на думку позивача, не вимагав наявності в останнього дозвільних документів ( т. 5 а.с. 75-81).

Представник відповідача- Державної казначейської служби України, заперечуючи проти позову, подав відзив, в якому вказує, що держава бере участь у справі як відповідач через органи державної влади, діями якого завдано шкоду, отже казначейство є неналежним відповідачем та не несе відповідальність за шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють ОРД, органів досудового розслідування, які, на думку позивача, завдали йому шкоди.Не допускається стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди.Позивачем не надано доказів, що підтверджує право його власності на вилучений та не повернений товар ( чеки, квитанції, декларації, тощо) т. 3 а.с.150-152).

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відшкодування майнової шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється саме за рахунок держави. Шкода, завдана позивачу Управлінням СБУ в Харківській області підлягає відшкодуванню згідно з вимогами ст. 1173 ЦК України. Відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, а кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Оскільки речі, які повинні були повернуті ОСОБА_1 вилучені та у наступному протиправно, на думку позивача, знищені Управлінням СБУ в Харківській області, держава в особі Державної казначейської служби України є належним відповідачем ( т. 3 а.с. 158-160).

Представник Державної казначейської служби України надав клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за ч.1 ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними діями органів, що здійснюють ОРД, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Не допускається стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплату відповідних коштів, отже Казначейство є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету. Розмір відшкодування шкоди повинен визначатися судом із врахуванням мінімального розміру заробітної плати за час перебування під слідством та судом, а також вимог розумності та справедливості. Вважає, що у справі відсутні підстави для стягнення судових витрат, оскільки Казначейство є лише органом виконання окремих категорій судових рішень ( т. 5 а.с. 21-23).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.03.2023 задоволено частково клопотання представника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області , залучені до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди, в якості співвідповідачів- прокуратуру Харківської області, Управління Служби безпеки України в Харківській області ( т. 3 а.с. 198-200).

Відповідачем Управлінням Служби безпеки України в Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених вимог заперечує та стверджує, оскільки у травні 2012 р. органом досудового розслідування проведено ряд обшуків та вилучені лікарські засоби, у тому числі ті, що належать до сильнодіючих та на час проведення обшуків-до отруйних. Вилучені лікарські засоби визнані речовими доказами у кримінальній справі. Вказане рішення у порядку кримінального процесуального законодавства оскаржене не було та не приймалось рішення про оскарження дій сторони обвинувачення чи зобов`язання передати вилучене майно ОСОБА_1 . Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014, яким ОСОБА_1 визнано винним за ч.4 ст. 321 КК України та вирішено знищити речові докази, набрав законної сили 18.05.2015 . Копія вироку та ухвали Апеляційного суду Харківської області направлені на адресу СВ ОВС Управління СБ України в Харківській області, що підтверджується листом від 16.03.2016 судді. На виконання вироку речові докази передані ПП «АЗЧ Постач» до ТОВ « Єдині екологічні системи» для знищення у встановленому законом порядку, тому Управління СБУ в Харківській області при виконанні вироку, який набрав законної сили, діяло в межах компетенції та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що виключає наявність вини.Вказане спростовує посилання позивача на загальні підстави відповідальності за завдану майнову школу, передбачені нормами ст. 1166 ЦК України. У вироку суду або у будь-якому іншому рішенні суду не встановлювалося факту незаконного вилучення майна, незаконного знищення речових доказів чи вчинення будь-яких інших процесуальних дій, що обмежують або порушують права позивача. Крім того, позивачу не було завдано шкоди з огляду на відсутність у нього цивільного права на предмет позову, не надано доказу на підтвердження права власності на речові докази у кримінальному провадженні ( зокрема, договір купівлі-продажу, митні документи про ввезення вказаних товарів на територію України, передбачений законодавством дозвіл на зайняття діяльністю, пов`язаною з лікарськими засобами, обіг яких обмежений або інші) або рішення суду про право власності ( ст. 80, ч.12 ст. 100 КПК України). Позивач також не міг набути право власності на речові докази в силу вимог закону.Пунктом 4 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних органів та юридичних осіб інших держав на території України», затв. постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 передбачено, що не може перебувати у власності громадян, на території України наркотичні,психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби ( за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря). На момент вилучення майна, тестостерон належав до отруйних речовин, виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізація яких здійснюються за наявності дозволу відповідно до п. 16 Переліку, затв. постановою КМУ від 20.6.1995 № 440. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у позивача передбаченого законом дозволу. У ході проведення обшуку були вилучені незареєстровані лікарські засоби. За Правилами утилізації та знищення лікарських засобів, лікарські засоби, що не підлягають використанню, неякісні, включаючи ті, термін придатності яких минув, незареєстровані, фальсифіковані, набувають статусу відходів та передаються для утилізації до суб`єктів господарювання, які мають відповідні ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами безпосередньо або через постачальників. Отже, вилучені у ході проведення обшуків речі належали до вилучених з обігу. У межах кримінального провадження відсутнє рішення про повернення ОСОБА_1 речових доказів. До виникнення у ОСОБА_1 права на повернення речових доказів в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України, між сторонами не виникає питань для врегулювання, у тому числі щодо відшкодування школи в порядку цивільного судочинства ( т. 3 а.с. 220-222).

Від Харківської обласної прокуратури поступив відзив на позов, що містить посилання на те, що СВ УСБ України в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальній справі № 2360 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 321 КК України та встановлено, що у період з грудня 2010 року по 22.05.2012 ОСОБА_1 у складі організованої групи з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, організували діяльність, пов`язану з незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням та перевезенням з метою збуту, а також систематичний збут сильнодіючих лікарських засобів, а саме нандролона, метандієнона та отруйних речовин-тестостерону в особливо великих розмірах. Медичні препарати, які були вилучені та містили ці речовини визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінальної справи, передані на зберігання в камеру речових доказів УСБ України в Харківській області. Решта вилучених препаратів речовими доказами не визнавалася і 02.11.2012 постановою слідчого разом з іншими матеріалами виділені з матеріалів кримінальної справи № 2375 для проведення додаткової перевірки законності їх походження та зберіганням. 06.06.2012 з матеріалів кримінальної справи № 2360 виділено кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч.4 ст. 321 КК України. За результатами досудового розслідування 16.11.2012 кримінальну справу № 2375 направлено до Жовтневого суду для розгляду по суті. Вироком суду речові докази-отруйні речовини та сильнодіючі лікарські засоби підлягали знищенню. За інформацією УСБУ в Харківській області речові докази знищені 25.06.2015 на виконання вироку суду від 14.04.2014 .Позивач належних та допустимих доказів незаконності дій чи бездіяльності обласної прокуратури у кримінальній справі та спричинення йому майнової шкоди не надав, у зв`язку з чим не довів заподіяння йому такої шкоди ( т. 4 а.с. 4-8).

У відповіді на відзив позивач пояснює, що відповідач-Управління СБУ в Харківській області не надані жодні доказово-обгрунтовані матеріали на підтвердження та/або спростування фактичних обставин знищення речей та препаратів ОСОБА_1 , наявності законних підстав та повноважень щодо знищення, на підтвердження обставин компенсації вартості знищених речей та препаратів у період з 2012 по 2022 роки.Наразі у провадженні суду перебуває справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.4 ст. 321 КК України у здійсненні незаконних дій з сильнодіючими препаратами, що вміщують виключно нандролон та метандіон. Препарати, які містять тестостерон та інші речовини, не охоплюються матеріалами кримінального провадження за обвинувальним актом від 10.05.2019 у кримінальному провадженні № 0000098 ( справа № 639/3453/19). Листом прокуратури Харківської області від 03.05.2019 повідомлено, що позивачу зменшено обсяг інкримінованих діянь з огляду на виключення тестостерону з переліку отруйних речовин і ОСОБА_1 не повідомлено про підозру у незаконному поводженні з медичними препаратами, які містять тестостерон. Речові докази знищені поза межами кримінальної справи № 2375, поза межами судової справи 2012/9649/2012 та кримінального провадження №0000098 від 08.02.2019, що, на думку позивача, свідчить про відсутність законних підстав у позивача для вирішення питання про повернення вилучених речей та препаратів. Крім того, вирок суду не направлявся до виконання в частині вилучення речових доказів. Відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України в ред.1960 р. суд разом із своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок.Отже, Управлення СБУ протиправно передані та у наступному знищені речові докази, майно та інші речі ОСОБА_1 ( які не були визнані речовими доказами), поза межами будь-яких офіційних розпоряджень суду щодо виконання вироку. Зазначає. що майно вилучене під час обшуків у 2012 році, на законних підставах перебувало у ОСОБА_1 , а відповідачами не доведені обставини протиправного володіння позивачем речами, що вміщують тестостерон ( т. 4 а.с. 47-53).

У запереченнях представник Управління Служби безпеки України в Харківській області посилається на те, що станом на момент вилучення у 2012 р. майна існувала пряма норма щодо належності такого майна до вилученого з цивільного обороту, оскільки тестостерон належав до отруйних речовин відповідно до Переліку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.1995 № 440. Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» в ред. на момент вилучення майна було передбачено, що виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізація отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів, здійснюються за умови дотримання санітарних норм і наявності дозволу державної санітарно-епідеміологічної служби, а також з дозволу інших спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади у порядку ( 440-95-п), встановленому Кабінетом Міністрів України.До того ж, серед вилученого майна містився тестостерон пропіонат 5% по 1 мл. 18.06.2003 Державною інспекцією з контролю якості лікарських засобів Міністерства охорони здоров`я складено припис № 2090/07-15, відповідно до якого на підставі ст.ст. 9,15 Закону України «Про лікарські засоби», наказів Міністерства охорони здоров`я України від 30.10.01 № 436 «Про затвердження Інструкції про порядок контролю якості лікарських засобів під час оптової та роздрібної торгівлі» та № 497 від 12.12.2001 «Про затвердження Порядку заборони ( зупинення) та вилучення з обігу лікарських засобів на території України» у зв`язку з виявленням незареєстрованих лікарських засобів тестостерон пропіонат, розчин для ін`єкцій 5% по 1 мл. в ампулах заборонено їх реалізація та застосування. В матеріалах справи не має підтверджень, що вилучені отруйні речовини належали до зареєстрованих лікарських засобів. Незареєстровані лікарські засоби не підлягали подальшому використанню та мали бути знищені. За Правилами утилізації та знищення лікарських засобів, затв. наказом МОЗ України від 24.04.2015 № 242 неякісні лікарські засоби, включаючи ті, термін придатності яких минув, незареєстровані, фальсифіковані набувають статусу « відходів» та передаються для утилізації або знешкодження. Вилучені з обігу речі в будь-якому випадку підлягають знищенню згідно п. 2 ст. 81 КПК України.Отже, позивач не міг набути право власності на вилучене майно, оскільки не мав відповідного дозволу щодо отруйних речовин. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій. За відсутністю підстав для застосування ч.1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті, відшкодовується на загальних підставах.З огляду на відсутність рішення, передбаченого ст. 2 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відсутні підстави для посилань на ч.1 ст. 1176 ЦК України.Застосовуючи положення ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити невідповідність рішення, дії чи бездіяльності вимогам закону чи іншого нормативного акту, а також факт заподіяння шкоди. Оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, Управління діяло правомірно, що виключає твердження про незаконність дій чи наявність вини ( т. 4 а.с.76-83).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.08.2022 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова ( т. 1 а.с. 138,141-142).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.12.2022 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, надано строк для усунення недоліків позову та сплати судового збору. 20.01.2023 ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження ( т. 1 а.с. 157-159, 162-163).

15 березня 2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про залучення третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , а також заяви про виклик та допит свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 16.05.2023 відмовлено представнику Управління Служби безпеки України в Харківській області у задоволенні клопотання про закриття провадження згідно з п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди ( т. 4 а.с. 68-71).

Судом 27.09.2023 задоволено клопотання представника позивача та у справі призначена- комплексна судово-товарознавча і економічна експертизи для визначення вартостітоварної продукції, вилученої під час обшуків : 23.05012 у гаражі за адресою АДРЕСА_5 ; 22.05.2012 у гаражі за адресою АДРЕСА_4 ; 22.05.2012 в нежитлових приміщеннях ООО «Юнеп» за адресою АДРЕСА_3 ; 22.05.2012 за адресою АДРЕСА_2 ; 22.05.2012 за адресою АДРЕСА_1 ; 26.09.2012 в гаражному боксі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Південний», розташованому за адресою: АДРЕСА_6 . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи та поновлено після надходження висновку експерта № 23857 від 06.05.2024 ухвалою суду від 28.05.2024 ( т. 4 а.с. 195-201, 235).

Суд, заслухавши вступне слово і пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 квітня 2014 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 визнано винними за ч.4 ст. 321 КК України , а саме незаконне придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою з збуту та збут отруйних і сильнодіючих лікарських засобів в особливо великих розмірах, вчинені без спеціального на те дозволу, повторно, організованою групою і призначено показання. Встановлено, що зазначені особи в період 2010-2012 років,діючи у складі організованої злочинної групи , незаконно купували, перевозили, пересилали, зберігали з метою збуту та збували отруйну речовину тестостерон, та лікарські засоби метандієнону та нандролону в особливо великих розмірах.

22.05.2012 року, протиправна діяльність організованої групи було припинено співробітниками УСБУ у Харківській області, які 22.05., 23.05., 26.09.2012 року, в ході проведення обшуків у гаражних , складських, житлових приміщеннях, автомобілі виявили та вилучили препарати, до складу яких входить сильнодіючий засіб - нандролон, метандієнон, отруйна речовина- тестостерон.

Згідно вироку від 14 квітня 2014 року речові докази отруйні речовини та сильнодіючі лікарські препарати підлягали знищенню, а саме 116 500 ампул препарату «Testosterone Propionate 100mg/2 ml», 9462 ампул препарату «Testopin-100» , 210 флаконів препарату «Testen-250 Testosterone Enanthate Injection U.S.P.», 200 ампул препарату «Testosterone Propionate 100mg/2 ml», 9100 таблетками препарата «Туриновер 10 мг», 281 флаконів препарату «Sustaver, Testosterone Mix, 250 mg/ml 10ml», 60 флаконів препарату «Nandrolonе Decanoate Injection I.P., 2 ml vial, 100 mg/ml», 435 ампул препарату «Testosterona C 1ml, Testosterone Cypionate 200mg/ml», 540 ампул препарату «Nandrolonе Phenylpropionate 100mg/1 ml», 159 ампул препарату «Testex Prolongatum, Ciclopentilpropionato de Testosterona 250mg», 14 000 пігулок препарату «Methandienon Tablet 10 mg, Mетномах tm-BM 10 mg, tablets», 96 флаконів препарату «Nandrolonе Decanoate Injection USP, 200 mg/ml, Deca Nubol Injection», 65 ампул препарату «Aquatest testosterone 100mg/ml».

Відповідно до висновків проведених в процесі розслідування судово-хімічних експертиз Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки і судових експертиз СБ України, до складу препаратів «Testosterone Propionate 100mg/2 ml» и «Testopin-100», «Testen-250 Testosterone Enanthate Injection U.S.P.», , «Testosterona C 1ml, Testosterone Cypionate 200mg/ml», «Testex Prolongatum, Ciclopentilpropionato de Testosterona 250mg», «Sustaver, Testosterone Mix, 250 mg/ml 10ml», «Туриновер 10 мг», «Aquatest testosterone 100mg/ml», «Testosterone Enanthate 250mg/1 ml», «Testosterone Injection, Sustaviron -250, 1 ml», «Тестостерона пропионат 5% *1мл», «Sustanon-250» входить отруйна речовина- тестостерон ( т.3 а.с. 18-44).

Ухвалою cудової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 18.05.2015 вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014 набрав законної сили (т. 3 а.с. 45-68, т. 4 а.с. 9-32).

На виконання рішення суду в частині знищення речових доказів, на підставі вимог ч.2 ст. 25 Закону України « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», що передбачає здійснення зберігання, транспортування, захоронення, знищення та утилізацію отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів за умови дотримання санітарних норм, Управлінням СБ України в Харківській області та ТОВ «Єдині екологічні системи» ( ліцензія Міністерства екології та природних ресурсів») уклали договір № 0608/3.У/627-15 від 08.06.2015 про надання послуг зі знищення лікарських засобів. За умовами договору виконавець надає послуги із збирання, перевезення, зберігання, видалення, захоронення небезпечних відходів за заявкою замовника .До договору додано акт надання послуг № 432 від 8.06.2015, протокол узгодження договірної ціни, акт приймання-передачі речових доказів на виконання вироку Московського районного суду м.Харкова від 09.02.2015, до складу якого включені речові докази також і за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014 . Актом знищення № 25/06/15-4 лікарських препаратів, або інших медичних відходів підтверджено проведення знищення відходів медичного призначення 25.06.2015 ( т. 2 а.с. 32-52).

Управління СБУ в Харківській області повідомила ОСОБА_1 листом від 09.07.2015 № 70/6-2730, що речові докази , а саме отруйні речовини та сильнодіючі лікарські препарати, згідно акту приймання-передачі 08.06.2015 передані ТОВ «Єдині екологічні системи для виконання вироку ( т. 4 а.с. 84,85).

На запит прокуратури Харківської області , СО УСБУ в Харківській області листом від 07.03.2017 № 7016-1425 зазначено, що вирок в частині знищення речових доказів виконано ( т. 4 а.с. 33).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.11.2015 скасовано ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18.05.2015 щодо ОСОБА_1 та в порядку ст. 395 КПК України 1960 р. щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , справу направлено на новий апеляційний розгляд.Як випливає зі змісту ухвали місцевий суд не надав оцінки наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 № 490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, відповідно до якого тестостерон не відноситься до отруйних та сильнодіючих лікарських засобів ( т. 3 а.с. 69-72).

Позивач звертався у жовтні 2015 до Київського районного суду м.Харкова про повернення речей по кримінальній справі , які містили тестостерон, з посиланням на те, що він не відноситься до отруйних речовин. Ухвалою суду провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що не підлягає розгляду в порядку цивільно-процесуального судочинства. Ухвалою Апеляційного суду 22.08.2016 ухвала Київського районного суду м.Харкова залишена без змін ( т. 3а.с.85-89).

При новому апеляційному розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 та інш., Харківський апеляційний суд в ухвалі від 23.10.2018 зазначив, що ним була витребувана інформація про місцезнаходження речових доказів. За даними прокурора, речові докази знищені на виконання вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014.

Суд зазначив,що для усунення неповноти та неправильності досудового слідства необхідно провести комплекс слідчо-оперативних дій, спрямованих на встановлення конкретного виду препаратів, які були вилучені у підсудних або їх аналогів, виявлення залишків цих препаратів, у разі наявності таких, опису їх складу та призначення, що є в документах, що складалися під час проведення досудового слідства та експертних досліджень.Після отримання вищевказаних даних та/або речовин, призначити повторну судово-хімічну експертизу з метою визначення у складі вилучених у підсудних препаратівречовин та засобів, обіг яких в Україні заборонено або обмежено.

УхвалоюХарківського апеляційного суду від 23.10.2018 вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014 скасовано, кримінальна справа направлена прокурору Харківської області для організації додаткового розслідування ( т. 3 а.с .73-85).

Згідно інформації прокуратури щодо запиту представника позивача про закриття провадження в частині незаконного поводження з медичними препаратами, які містять у своєму складі тестостерон, на підставі матеріалів кримінальної справи № 2375 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000098 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 321 КК України.Однією з підстав для повернення справи стало те, що тестостерон вважався отруйною речовиною на підставі постанови КМУ № 440 від 20.06.1995«Про затвердження Порядку одержання дозволу на виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізацію отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів», який втратив чинність на підставі постанови КМУ №405 від 03.09.2014, тобто після ухвалення вироку у кримінальній справі № 2375 та до подальшого внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань .Обсяг інкримінованих діянь з огляду на виключення тестостерону з переліку отруйних зменшено відносно ОСОБА_1 ( т. 3 а.с. 90-91,92-107).

Розглянувши кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 08.02.2019, вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.12.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України, призначено покарання, від якого його звільнено, у зв`язку із закінченням строків давності. У задоволенні клопотання захисника Смілянського Я. Г. від 26.09.2023 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні та повернення вилучених у ході проведення досудового розслідування препаратів обвинуваченому ОСОБА_1 як законному володільцю відмовлено.

Як вбачається з вироку, матеріалами кримінального провадження встановлено, що 05.06.2015 на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов запит начальника СВ УСБУ в Харківській області № 70/6-2275 від 05.06.2015 про надання копії вироку (або іншого рішення) у кримінальній справі, а також письмова розписка від 10.06.2015 про отримання копії вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2014.Крім того, наявний запит начальника СВ УСБУ в Харківській області № 70/6-2375 від 04.06.2015, який 04.06.2015 надійшов на адресу апеляційного суду Харківської області, з підписом слідчого про отримання копії ухвали апеляційного суду Харківської області від 18.05.2015.З листа начальника СВ Управління СБУ в Харківській області № 70/6-1425 від 17.03.2017 та доданих до нього документів встановлено, що речові докази у кримінальному провадженні, були знищені 25 червня 2015 року за актом знищення лікарських препаратів або інших медичних відходів № 25/06/15-4 від 25.06.2015. Суд зазначив, що не має процесуальних підстав для вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, з огляду на їх знищення на підставі попереднього вироку суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Порядок відшкодування такої шкоди визначається законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР встановлено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно пункту 2 частини першої статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується (повертається) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в особі представника просив суд, з урахуванням уточнень, стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України грошову суму 10 млн. 232 тис. 918,80 грн. в якості відшкодування вартості вилучених при обшуках, препаратів, які містять у своєму складі діючу речовину тестостерон.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 не зазначено в чому полягає незаконність дій працівників Управління Служби безпеки України в Харківській області , чим підтверджується така незаконність дій, а також в чому полягає причинний зв`язок між завданою шкодою та діями органу досудового розслідування.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2014, яким ОСОБА_1 визнано винним за ч.4 ст. 321 КК України та вирішено питання щодо долі речових доказів, зокрема що містять тестостерон та сильнодіючих лікарських препаратів, набрав законної сили 18.05.2015. На запит начальника СВ УСБУ в Харківській області від 05.06.2015 № 70/6-2275 , копія вироку надана представнику 10.06.2015 за письмовою розпискою. На виконання рішення суду речові докази знищені 25 червня 2015 року за актом знищення лікарських препаратів або інших медичних відходів № 25/06/15-4 від 25.06.2015 спеціалізованим суб`єктом для утилізації у відповідності до екологічного та санітарного законодавства.

Судом також встановлено, що позивач належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що він є власником майна, вартість якого він просить стягнути, матеріали справи не містять.

Статтею 328 ЦК України ( в редакції на час скоєння ОСОБА_1 злочинів) визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені, законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Законом України «Про лікарські засоби»( в ред. на час скоєння злочину) передбачено, що лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. На територію України можуть ввозитись лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості, що видається виробником. Незареєстровані лікарські засоби можуть ввозитись на митну територію України для: зокремаіндивідуального використання громадянами .Оптова, роздрібна торгівля лікарськими засобами на території України здійснюється підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності на підставі ліцензії, яка видається в порядку, встановленому законодавством На території України можуть реалізовуватись лише зареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених цим Законом. Реалізація лікарських засобів здійснюється лише за наявності сертифіката якості, що видається виробником. ( ст.ст. 9,17, 19,20 Закону).

В матеріалах справи не має підтверджень, що вилучені отруйні речовини належали до зареєстрованих лікарських засобів, мають відповідні сертифікати якості виробника. Відсутні інформація про склад цих препаратів, його відповідність опису, терміни придатності.

ЗгідноПравил утилізації та знищення лікарських засобів, затв. Наказом Міністерства охорони здоров`я України 24.04.2015 № 242, що визначають загальні вимоги поводження з лікарськими засобами, що не підлягають подальшому використанню, з метою недопущення їх подальшого обігу і попередження негативного впливу на здоров`я людини та навколишнє природне середовище.До лікарських засобів, що не підлягають подальшому використанню віднесено неякісні лікарські засоби, включаючи ті, термін придатності яких минув; незареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених чинним законодавством України; фальсифіковані лікарські засоби.Такі лікарські засоби набувають статусу «відходів» та передаються для утилізації або знешкодження до суб`єктів господарювання, які мають відповідні ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами безпосередньо або через постачальників, якщо таке передбачено відповідними договірними умовами.

Пунктом 4 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних органів та юридичних осіб інших держав на території України», затв. постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 передбачено, що не можуть перебувати у власності громадян, на території України наркотичні,психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби ( за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, підстав для відшкодування матеріальної шкоди з держави не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позовіОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Харківської обласної прокуратури, Управління Служби безпеки України в Харківській області про відшкодування майнової шкоди- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін: Позивач- ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 );

Відповідачі- Державна казначейська служба України (, м.Київ, вул.Бастіонна, 6);

-Харківська обласна прокуратура ( , м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, 4);

-Управління Служби безпеки України в Харківській області ( , м.Харків, вул. Мироносицька, 2).

Повне судове рішення складено 05.05.2025.

СУДДЯ -