Справа № 375/70/25
Провадження № 2/375/471/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року селище Рокитне

головуючого судді Банах-Кокус О.В.,

за участю секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитин.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 2 січня 2018 року у справі № 375/1554/17 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31жовтян 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли. На даний момент вважає, що цей розмір аліментів не відповідає потребам дитини та фінансовим можливостям відповідача. Діти мають постійні медичні витрати через психологічне напруження через війну і постійні звуки вибухів, постійні хвилювання знижують імунітет в подальшому це призводить до регулярних захворювань, додаткові витрати на освіту, гуртки, крім того, зросли ціни на продукти харчування, одяг, та інші необхідні для дітей речі.

На підставі викладеного просить суд збільшити розмір аліментів до 10000,00 грн, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її користь, на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

14 квітня 2025 року представником відповідача подано відзив, де зазначає, що позовна заява не підлягає до задоволення, так як даний позов заявлено передчасно без чіткого визначення предмету та належного обгрунтування позовних вимог.

1. Предметом даної позовної заяви є збільшення розміру аліментів, встановлених попереднім рішенням суду. Разом з тим, за змістом дана позовна заява стосується зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей. Відтак, норми права, застосовані позивачем, не можуть бути застосовані при розгляді даної справи по суті, адже, якщо мова йде про збільшення розміру стягуваних аліментів, необхідно зазначити відносно чого їх розмір збільшується, в іншому ж випадку - це нововстановлений розмір аліментів.

2. Вказану суму до стягнення з відповідача, позивач жодним чином не обґрунтовує саме таку суму, адже, за змістом ст. 182 СК України.

3.Позивачкою не доведено необхідні обставини, які мав би враховувати суд. Зокрема, вимоги щодо необхідних витрат на дітей не підтверджені жодним достовірним та належним доказом; не наведено жодного доказу щодо спроможності відповідача сплачувати зазначену у позовній заяві суму як аліменти, в тому числі, розмір заробітку відповідача, наявність у нього рухомого чи нерухомого майна, доведені його витрати на суму, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу.

4. На утриманні відповідача є також малолітня дитина, яка на даний час не досягла трирічного віку, дружина, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також фактично утримує малолітнього сина дружини, який рідного батька не має. У відповідача відсутнє власне житло, через що він змушений сплачувати за орендоване житло для сім`ї. Відповідач нормально спілкується зі своїми дітьми, при можливості надає їм додаткові кошти, не зважаючи на сплачувані ним аліменти, про що позивач, звісно, не зазначила у своїй позовній заяві.

5. Враховуючи норми ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, позов у наявному вигляді є передчасним, оскільки рішенням суду, доданим до даної позовної заяви, визначено спосіб стягнення аліментів у частці від доходу, відтак, збільшеним він може бути лише виходячи зі збільшення такої частки, а не зазначення твердої грошової суми.

3 березня 2025 року ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Натомість надіслала до суду заяву, в у якій вказує, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить здійснювати розгляд справи без її участі.

Відповідач та його представник на судовий розгялд справи не з`явилися. 14 квітня 2025року представником позивач подано відзив, у якому повідомлялось, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволені позову.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 14 липня 2010 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 10 липня 2014року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 2 січня 2018 року у справі № 375/1552/17 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання коштів на утримання малолітніх дітей. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (частина 3 статті 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77 ЦПК України).

Однак, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Таким чином, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі статті 192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб неповнолітніх дітей та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн щомісячно до досягнення ними повноліття. Разом з тим вказані обставини без долучення відповідних доказів самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Тож, якщо необхідно збільшити розмір аліментів на утримання дитини, що був визначений раніше рішенням суду, необхідно проаналізувати, чи відповідають вимоги положенням чинного законодавства (зокрема, визначеним законом підставам, у зв`язку з якими розмір аліментів може бути змінено), а також чи достатньо надано доказів на підтвердження вимоги або ж ще потрібно їх зібрати.

Для матері, яка бажає збільшити розмір аліментів, необхідно доводити факт погіршення її матеріального становища, або ж покращення матеріального становища батька.

Таким чином, належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до статті 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем не надано, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне віднести судовий збір на рахунок держави.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 287-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 2 травня 2025 року.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС