Справа № 527/972/25
провадження 2/527/558/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Левицької Т.В., з участю секретаря судового засідання Мороз Ю.І., представника позивача - адвоката Августової М.В. (в режимі відеоконференції), відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №527/972/25 за позовом ОСОБА_2 , яка подана представником позивача адвокатом Августовою Мариною Владиславівною до ОСОБА_1 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що 18 квітня 2008 року між сторонами було укладено шлюб. В подальшому сімейне життя не склалося , внаслідок чого рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 05.07.2016 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2011 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, Глобинським ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів. Позивач у повному обсязі і належним чином сплачує аліменти на утримання дитини. Станом на сьогоднішній день відповідач зазнав погіршення стану здоров`я, встановлено інвалідність. Крім того, має на утриманні іншу дитину, на користь якої також сплачуються аліменти. Всі вказані обставини в їх сукупності дають підстави дійти висновку щодо необхідності у зменшенні аліментів, які наразі стягуються на користь відповідача з 1/3 на 1/4 частини від всіх видів доходів. Вказує, що позовні вимоги у даній справі не стільки слугують фактами зменшення аліментів, скільки фактично зводяться до того, щоб привести у відповідність розмір аліментів на утримання дитини в межах, встановлених законом.

Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просила суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2011 на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, прохала їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, прохала відмовити в їх задоволенні, вказуючи, що відсутні підстави для цього.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Демченки Глобинського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9,10).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Дронова А.О. від 24.06.2015 відкрито виконавче провадження (ВП №47952692) з виконання виконавчого листа №2-925/11 виданого 22.12.2011 (а.с. 11).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-15).

На підставі виконавчого листа №537/2072/24, виданого 16.09.2024 Автозаводським районним судом м. Кременчука з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягують аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період навчання у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 29.04.2024 і до закінчення навчання 28.02.2025, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років (а.с. 20).

Згідно довідки до акту МСЕК серії 12 ААГ №528759 від 07.02.2024, ОСОБА_2 з 01.11.2023 отримав другу групу інвалідності з причин загального захворювання. Дата чергового переогляду 07.02.2026. Умови праці: без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень (а.с. 16).

ОСОБА_7 у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.44,45).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої, статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються з позивача, підлягає зменшенню з 1/3 до 1/4 частини заробітку (доходу), оскільки відповідачем надано докази щодо погіршення його стану здоров`я та перебування на його утриманні повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Зменшення розміру аліментів саме в такій частині не буде порушувати права дитини на належне матеріальне забезпечення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2011 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Демченки Глобинського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави у відшкодування судових витрат 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ).

Суддя Т. В. Левицька