ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/461/24

провадження № 22-ц/4809/217/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач), судді - Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Підвисоцька сільська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року (суддя Краснопольська Л. П.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 адвокат Петрук Я.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, належного їй на підставі Сертифікату серії КР № 0175597, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, згідно рішення №190-р від 03.09.1996 року, виділеної із земель КСП «Дружба».

Після смерті ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 , як спадкоємець фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, але за життя не встиг оформити своїх спадкових справ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в с. Підвисоке Новоархангельського райлону Кіровоградської області, належного йому на підставі Сертифікату серії КР № 0175595, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, на основі рішення №190-р від 03.09.1996 року, виділеної із земель КСП «Дружба» та відповідно майно померлої дружини.

Після його смерті спадщину прийняв його син, чоловік позивачки, ОСОБА_4 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2019 року, зареєстрованого в Реєстрі за №309 від 15.06.2019 року та 24.05.2019р за № 308.

ОСОБА_4 , чоловік позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті, відкрилася спадщина, зокрема на право на земельні частки (паї), які належали ОСОБА_2 , на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №0175597 та ОСОБА_3 , на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №0175597.

Як спадкоємець за законом першої черги в листопаді 2020 року, позивач звернулась до нотаріальної контори, з метою оформлення спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чирви О.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку.

Відзив на позовну заяву не подавався

Позиція відповідача

Відповідачем подана заява, якою не заперечується проти задоволення позову (а.с.70)

Судове рішення

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовлено.

Суд виснував, що позивачкою не надано підтвердження про те, що вона звернулася до нотаріуса із належною заявою і взагалі постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не конкретизує щодо якої (яких) земельних ділянок позивачу було відмовлено в отриманні Свідоцтва про право на спадщину.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням адвокатом Петруком Я.А. в інтересах ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, якою просить скасувати рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року по цивільній справі № 394/461/24, яким відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

В обґрунтування оскарження сторона вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що стало перешкодою в реалізації законних прав.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався

Рух справи

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою від 02.12.2025р справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 04 лютого 2025 року.

Справу слухання призначено на 19.03.2025р, у зв`язку з відрядженням головуючої судді.

Позиція сторін

Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Представник позивачки адвокат Петрук Я.А. у суді підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до положень ст. 372 ЦПК України.

Обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , актовий запис №29, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.07.2001 року, яка була матір`ю ОСОБА_4 чоловіка позивачки (а.с. 7).

Згідно копії Сертифікату серії КР №0175597 від 05.02.1997 року, за життя ОСОБА_2 отримала його, на підтвердження права на земельну частку (пай), як член колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, на основі рішення №190-р від 03.09.1996 року (а.с. 10).

Відповідно до копії Сертифікату серії КР №0175595 від 05.02.1997 року, за життя ОСОБА_3 отримав його, на підтвердження права на земельну частку (пай), як член колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, рішення №190-р від 03.09.1996 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, актовий запис №38, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.10.2001 р. (а.с. 8).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2019 року, зареєстрованого в Реєстрі за №309, ОСОБА_4 отримав спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», що належала ОСОБА_3 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175595, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, на основі рішення №190-р від 03.09.1996 року, площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 12).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року, зареєстрованого в Реєстрі за №308, ОСОБА_4 отримав спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», що належала ОСОБА_2 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175597, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05.02.1997 року, на основі рішення №190-р від 03.09.1996 року, площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 13).

Згідно довідки №74 від 02.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Володимирівка Новоархангельського району Кіровоградської області, проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , проте перебуваючи в лікарні в смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , виписаний, в зв`язку зі смертю.

На час смерті ОСОБА_4 у вказаному будинку з ним була зареєстрована і проживала ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.06.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №73 (а.с. 9).

Після його смерті заведена спадкова справа №31/2019 від 03.10.2019 року: єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є його дружина ОСОБА_1 ; - посвідчені заповіти відсутні: - видано одне свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 46-54).

Постановою приватного нотаріуса Добровеличківського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чирва О.В., позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. (а.с. 15).

На підтвердження наявності у спадкодавця права на земельні частки (паї), позивачкою надані копії Сертифікатів (а.с. 10, 11) серії КР № 0175597, розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого 27 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за № 597, серії КР № 0175595, розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого 27 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за № 595, зазначаючи, що оригінали даних сертифікатів є в наявності у позивачки.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Норми права та акти законодавства, які підлягають застосуванню

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України),

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Конституційне право на судовий захист конкретизовано в нормах, зокрема, ст. 16 ЦК України, 4 ЦПК України.

Гарантоване ст. 55 Основного Закону й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цій справі позивачка пред`явила позов про визнання права власності на земельні частки (пай) в порядку спадкування, стверджуючи про порушення реалізації права на спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка.

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, що зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: часом відкриття, місцем відкриття.

Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 28 серпня 2019 року у справі № 695/104/17, норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Так, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадщину фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняття спадщини підпадали під дію ЦК Української РСР, положення права вище наведені.

Син спадкодавців, чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , у відповідності до положень чинного законодавства прийняв спадщину і отримав свідоцтво про спадкування як після матері так і батька на земельні частки пай членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», а саме на земельну частку (пай) площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), члена колективного сільськогосподарського товариства КСП «Дружба», розташованого на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яке належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175597; так і після смерті матері ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175597 земельну частку (пай) площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», розташованого на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, свідоцтва від 16.05.2019 та 22.05.2019р.

Таким чином право на земельні частки пай померлому ОСОБА_4 підтверджено.

Вказані юридичні документи усувають розбіжності в написанні прізвищ померлих спадкодавців, зокрема, « ОСОБА_1 ». « ОСОБА_1 », враховуюче отримане свідоцтво про спадкування після смерті батьків чоловіком позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чирва Олена Володимирівна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_4 .

Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали, син подав відмову у прийняття спадщини. Матеріали справи містять копію спадкової справи, належним чином завірену, що доводить всі юридичні аспекти права єдиного спадкування позивачки майна померлого чоловіка (а.с.46-54). Позивачка отримала свідоцтво про спадкування на будинок після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

В листопаді 2020 року приватний нотаріус Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області Чирва О.В. відмовила у видачі свідоцтва про спадкування права на земельні частки пай, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності на майно.

Вказане підтверджує постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 листопада 2020 року за № 69/02-31.

Суд першої інстанції не погодився з відмовою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмова ґрунтувалася через відсутність документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. При цьому у позивачки наявні оригінали Сертифікатів про право на земельну частку (пай), як зазначено у рішенні, відтак нотаріус не міг відмовити у видачі Свідоцтва про права на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат є правовстановлюючим документом.

Також у рішення вказано, що позивачкою не надано підтвердження того, що вона звернулася до нотаріуса із належною заявою, а постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не конкретизує щодо якої (яких) земельних ділянок позивачу було відмовлено в отриманні Свідоцтва про право на спадщину.

Такі висновки є суперечливими між собою, постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій є документом, який підтверджує факт відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених законом.

Позивач не оскаржує постанову нотаріуса, постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій підтверджує факт відмови, що дає підстави позивачу для звернення до суду із захистом своїх прав, зокрема на успадкування права на земельні частики (пай). Тобто позивач звернулась до суду за захистом невизнаного права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

З огляду на вищевказане обставини вбачається, що суд першої інстанцій не дав належну оцінку доказам, правову оцінку правовідносинам, які виникли та дійшов до неправильного і необґрунтованого висновку про відмову задоволенні позову. Що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Хибним є висновок, що позивач не надав суду доказів наявності належним чином оформленої відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на право на земельні частки (паї), саме згідно сертифікатів, доданих до позовної заяви, відтак відсутні правові підстави для звернення з позовом для захисту права власності позивача, як спадкоємця на спадкове майно.

Такий висновок спростовується об`єктивними доказами, зокрема успадкованим за життя ОСОБА_4 , тобто прав на земельні частки пай, на що претендує позивач, тобто суд першої інстанції допустив вірогідність наявності іншого майна, такі сумніви мали бути усунуті у судовому засідання, за наслідком з`ясування доказів/обставини справи.

Правомірна чи неправомірна відмова нотаріуса, не є предметом даного спору, суд звертає увагу на наявність свідоцтв про спадкування ОСОБА_4 на це ж саме майно щодо якого спадкування відбувалось на підставі сертифікатів.

Якщо право на земельний пай підтверджується сертифікатом, нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину. В подальшому спадкоємцю потрібно буде здійснити процедуру виділення земельної ділянки у натурі, присвоїти ділянці кадастровий номер та завершити процедуру реєстрації права власності на земельну ділянку.

Для суду ключовим є неможливість стороною реалізувати своє право та допуск до правосуддя, не створювати підстави порушення численних судових проваджень, коли вочевидь вбачається порушене право.

Суд місцевий вказав, що сторона позивача не довела, що державні акти на право власності на земельну ділянку взамін Сертифікатів серії КР № 0175597 та серії КР № 0175595, не видавались.

Разом з тим є позиція відповідача у справі, а також об`єктивні обставини періоду часу видачі свідоцтв на спадкування на ім`я ОСОБА_4 у травні 2019р, який помер у червні 2019р та відповідно реалізація позивачкою свого права.

Висновок суду про недоведеність вимог стосовно невизначеності земельних ділянок у відмові нотаріуса, становить припущення існування інших земельних ділянок, що не відповідає критерієм розумності та справедливості, врахування усіх доказів та обставин справи.

Загальний висновок

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що привело до неправильного вирішення спору, а отже це є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні всіх позовних вимог.

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

Про судові витрати

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак позивачкою у позові заявлено про судові витрати «залишити по фактичним витратам».

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право на земельну частку (пай) площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», розташованого на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яке належало ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175597, виданому Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05 лютого 1997 року, а потім належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р. Г. від 24.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №308, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право на земельну частку (пай) площею 2,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», розташованого на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яке належало ОСОБА_3 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0175595, виданому Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 05 лютого 1997 року, а потім належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р. Г. від 16.05.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №309, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 30.04.2025р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний