Справа № 946/470/25
Провадження № 2/946/2051/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 02.02.1998 року посвідчений Одеською товарною біржею, реєстраційний номер 2811. Встановити, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0362 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:019:0218, є рівними та складають по 1/3 частці кожному. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: 1/18 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/9 частину земельної ділянки, площею 0,0362 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:019:0218.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що не визначена частка спадкодавця у спадковому майні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою наполягають на задоволенні позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В судовому засіданні встановлено, що 02.02.1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 був укладений договір міни нерухомого майна, а саме: частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений Одеською товарною біржею реєстраційний номер 2811

Протягом всього часу з моменту укладення договору ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відкрито володіють та користуються придбаним майном.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі умови договору сторонами виконані належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати дійснимдоговір міни нерухомого майна, а саме: частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 02.02.1998 року посвідчений Одеською товарною біржею, реєстраційний номер 2811

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить:

- 1/6 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору міни нерухомого майна № 2811 від 02.02.1998 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі за № 2811;

- 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,0362 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116821 від 15.08.2007 року, кадастровий номер :01:019:0218.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 78827230, від 22.10.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є :

- дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.12.1961 року, виданого Татарським сільським бюро РАЦСу Михайлівського району (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.06.1972 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.07.1962 року, с. Целуйки Брачинського району Гомельської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини

Так, позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено записом в будинковій книзі на зазначений житловий будинок, тому вважається таким, що фактично прияв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України «майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України «спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю».

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду, у зв`язку із вказаним до складу спадкового майна входить 1/3 частка земельної ділянки, площею 0,0362 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:019:0218, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЯЕ № 116821 від 15.08.2007 року.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання договору дійсним та визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 05.02.1996 року, РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 08.04.1998 року, РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 02.02.1998 року посвідчений Одеською товарною біржею, реєстраційний номер 2811.

Встановити, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0362 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). кадастровий номер :01:019:0218, є рівними та складають по 1/3 частці кожному.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/18 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/9 частину земельної ділянки, площею 0,0362 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:019:0218.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус