РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

(Справа № 285/941/25, провадження у справі № 2/0285/850/25)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

28.02.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 90042,50 грн, з яких: 9800 грн заборгованість за основною сумою боргу, 54762,50 грн. заборгованість за відсотками перед первісним кредитором, 25480 грн заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 104 календарних дні, та вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ Лінеура Україна та ОСОБА_1 16.03.2024 укладено договір № 4475791 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 5900,00 грн, а відповідно до умов додаткового договору від 16.03.2024 ще 3900,00 грн зі сплатою 2,5% у день за користування кредитними коштами, на строк 350 днів. Отримавши кошти від фінансової компанії, останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу від 25.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Оскільки строк договору кредиту на момент переходу права вимоги до позивача не закінчився, ним нараховано заборгованість за відсотками у розмірі 2,5 % за день за 104 календарних дні у розмірі 25480 грн. Тому відповідач має заборгованість за договором № 4475791 від 16.03.2024 у розмірі 90042,50 грн, з яких: 9800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 54762,50 грн. заборгованість за відсотками перед первісним кредитором; 25480 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». В добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.

19.02.2025 прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що між ТОВ Лінеура Україна та ОСОБА_1 16.03.2024 укладено договір № 4475791 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 5900,00 грн зі сплатою 2,5% у день за користування кредитними коштами, на строк 350 днів. Кошти надані у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами НОМЕР_1 (а.с. 33-42).

Вказаний договір був укладений в електронній формі шляхом проставлення з боку відповідача одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 97723.

Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з Додатком № 1 до договору № 4475791 щодо обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором кредиту, що становило 57525 грн. (а.с. 43);паспортом споживчого кредиту (а.с. 45-47).

Крім того, між ТОВ Лінеура Україна та ОСОБА_1 16.03.2024 укладено додатковий договір до договору № 4475791 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 3900,00 грн зі сплатою 2,497% у день за користування кредитними коштами, на строк 350 днів. Кошти надані у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами НОМЕР_1 (а.с. 23,24).

Вказаний додатковий договір був укладений в електронній формі шляхом проставлення з боку відповідача одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 80630.

Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з Додатком № 1 до договору № 4475791 щодо обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором кредиту, що становило 95452,50 грн. (а.с. 25); паспортом споживчого кредиту (а.с. 48-50).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ Лінеура Україна, станом на 25.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 4475791 від 16.03.2024 становить 69462,50 грн., з яких 9800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 54762,50 грн. заборгованість за відсотками. Також на виконання умов договору відповідачем сплачено 20 грн. (а.с. 53-57).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», за 104 календарних дні за період з 26.10.2024 до 06.02.2025 заборгованість ОСОБА_1 за відсотками за договором № 4475791 від 16.03.2024 становить 25480 грн. (а.с. 58,59).

Відповідно до повідомлення ТОВ Універсальні платіжні рішення від 01.11.2024 на виконання договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, укладеного між ТОВ Лінеура Україна та ТОВ Універсальні платіжні рішення, останнім 16.03.2024 о 06:46:15 успішно перераховано кошти у розмірі 5900,00 грн. та 16.03.2024 о 11:30:19 успішно перераховано кошти у розмірі 3900,00 грн. на платіжну картку клієнта номер НОМЕР_1 (а.с. 20-25).

АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с. 121).

25.10.2024 між ТОВ Лінеура Україна та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ Лінеура Україна передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» приймає належні ТОВ Лінеура Україна права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 95-99).

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 25.10.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, зокрема, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № 4475791 від 16.03.2024 становить 69462,5 грн, з яких 9800,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 54762,50 грн. заборгованість за відсотками(а.с. 65); копію платіжної інструкції № 3475 від 01.11.2024 про сплату ТОВ ФК Фінтраст Україна на користь ТОВ Лінеура Україна 2 857 292,90 грн.(а.с. 67)..

Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі./

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ).

Таким чином відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг, кредитний договір № 4475791 та додатковий договір до договору № 4475791 були підписані електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є однією із форм укладення кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, у встановлений договором та законом терміни, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, заходів направлених на погашення заборгованості по кредиту та відсотків не приймав.

Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9800,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).

Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.

Наданий суду позивачем розрахунок заборгованості за відсотками за договором ТОВ Лінеура Україна № 4475791 від 16.03.2024 за період з 16.03.2024 до 25.10.2024 у розмірі 69462,50грн. не у повній мірі відповідає вимогам Закону України Про споживче кредитування (далі Закону)(а.с. 53-57).

Оскільки кредитний договір укладений 16.03.2024, тому за період з 16 березня 2024 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 21 серпня 2024 року - 1 %.

Відтак умова кредитного договору № 4475791 від 16.03.2024 про стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % суперечить зазначеним вище нормам закону, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню, а саме: за період з 16.03.2024 до 22.04.2024 (38 календарних днів за розміром денних відсотків 2,5), що становить 9212,50 грн.; за період з 22.04.2024 до 20.08.2024 (120 календарних днів за розміром денних відсотків 1,5), що становить 17640 грн.; за період з 21.08.2024 до 25.10.2024 (до дня укладення договору факторингу)(66 календарних днів за розміром денних відсотків 1), що становить 6468 грн.

Тому судом встановлено підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором № 4475791 від 16.03.2024 у розмірі 33320,50 грн (9212,50 + 17640 + 6468 за період з 16.03.2024 до 25.10.2024.

Також зважаючи на строк дії кредитного договору № 4475791 від 16.03.2024, обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на користь позивача, але також з урахуванням положень Закону України Про споживче кредитування щодо розміру денних відсотків.

Відтак заборгованість за відсотками за період з 26.10.2024 до 06.02.2025 (з дня укладення договору факторингу до дня закінчення строку кредитування) (104 календарних дні за розміром денних відсотків 1) становить 10192 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами підлягає частковому задоволенню в розмірі 43512,50 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог.

При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.

У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) заборгованість за кредитним договором № 4475791 від 16.03.2024 року в розмірі 53312 (п`ятдесят три триста дванадцять) грн. 50 коп., яка складається з 9800 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 43512,50 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) судовий збір в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 30 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2025 року.

Головуючий