Провадження № 2/127/6395/24
22.04.2025 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Дернової В.В.,
при секретарі Бабкіній К.В.,
за участі представника АТ «Універсал Банк» - адвоката Городенського О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача АТ «Універсал Банк» - адвокат Городенський О.А. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмові відзиви на позов або заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали, а тому суд (без винесення окремого процесуального документа) ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» у разі оголошення третього електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержатель має право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною третього електронного аукціону.
Як вбачається з Свідоцтва від 17 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. за реєстровим № 3033 на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції 30 вересня 2010 року, позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» є власником цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 ; оскільки майно не було реалізоване/торги не відбулися, стягувач Акціонерне товариство «Універсал Банк» виявив бажання залишити за собою непродане майно (а.с. 21,23,28).
Однак, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжують проживати у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом встановлення факту перебування у жилому приміщенні від 06.10.2023 року, Актом приватного виконавця від 14.10.2024 року (а.с. 30, 32).
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення; звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України № 6-1469цс15 від 16.12.2015 року, під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення статті 40 Закону України «Про іпотеку», так і норма статті 109 ЖК України; особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.
Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 361/4481/19 (провадження № 14-109цс22), як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення при зверненні стягнення на житлове приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту (позики), повернення якого забезпечене іпотекою відповідного житлового приміщення; у цьому випадку виселення громадян проводиться у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 109 ЖК України.
Як вбачається з Кредитного договору № 037-2008-092 від 29.01.2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , кредит в сумі 300 000 доларів США було надано на придбання майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).
Оскільки спірне іпотечне житло було придбано за рахунок кредиту банку, то особи, які проживають у ньому - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - підлягають виселенню без надання іншого житла.
У п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне; згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 Житлового кодексу України, статей 3940 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом; при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Позивачем АТ «Універсал Банк» відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено письмові вимоги від 04.10.2024 року про добровільне звільнення житлового приміщення протягом одного місяця з дня отримання цих вимог, однак вказані вимоги залишилися без реагування (а.с. 33-43).
Отже, АТ «Універсал Банк» набуло правових підстав для виселення відповідачів з житлового приміщення без надання іншого житла.
Щодо відстрочення виконання рішення суду.
Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, і він діє і дотепер.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Закону № 898-IV пунктом 5-2, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Отже, слід відстрочити виконання судового рішення у частині виселення на період дії в Україні воєнного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» по 1514 грн. судового збору.
Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. 109 ЖК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», суд
Позов задовольнити.
Виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» по 1514 грн. судового збору.
Відстрочити виконання судового рішення у частині виселення на період дії в Україні воєнного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )
Повний текст судового рішення складено 05.05.2025 року.
Суддя