Справа № 452/2249/24 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/811/3711/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

адвоката Колібанича О.Я. представника позивача ОСОБА_1 ;

адвоката Дашинича І.Б. представника відповідачки ОСОБА_2 ;

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Державного кадастрового реєстратора Пікулицької Анни Дмитрівни, треті особи: Рудківська державна нотаріальна контора Самбірського району Львівської області та ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та скасування права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є власником житлового будинку та прибудинкової земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 ; суміжними землекористувачами є відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які є співвласниками прибудинкової земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яку вони успадкували після смерті свого батька ОСОБА_5 , котрий у свою чергу успадкував земельну ділянку після смерті свого батька ОСОБА_6 . У правовстановлюючому документі позивача зазначено вулицю Зелена як вулицю загального користування, а межі земельної ділянки відповідачів розташовані за цією вулицею.

Зазначалося, що Державний акт на право власності на земельну ділянку померлому ОСОБА_6 був виданий із порушеннями, а саме: за відсутності рішення органу місцевого самоврядування, а також згідно цього документу йому передану в приватну власність частину вулиці Зелена, по якій проходить дорога до будинку позивача. Відтак, за зверненням позивача вказаний Державний акт на право власності на землю ОСОБА_6 рішенням Луківської сільської ради Самбірського району було відмінено, оскільки було приватизовано частину проїжджої дороги, та рішенням згаданої сільської ради уточнено місце розташування та площі земельних ділянок відповідачів, оскільки вони заволоділи земельною ділянкою більшою, ніж їм належала.

У 2021 році позивачу стало відомо, що згідно такого неправомірного Державного акту на право власності на землю відповідачами виготовлено технічну документацію із землеустрою про встановлення та відновлення меж спірної земельної ділянки і було виявлено, що така зміщена на проїжджу частину дороги. За результатами цього Актом узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 20.07.2021 року було запропоновано накласти земельний сервітут на частину земельної ділянки відповідачів для права проходу, проїзду до будинку позивача, який останній оскаржив до Львівського окружного адміністративного суду і в результаті розгляду цього спору йому стало відомо, що відповідачам у 2011 році було видано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку згідно державного акту, який рішенням сесії відмінено. Також у 2021 році розроблено технічну документацію із землеустрою та присвоєно новий кадастровий номер - відмінний від того, що вказаний у свідоцтві про право на спадщину, - що є доказом того, що спірна земельна ділянка була зміщена на проїжджу частину. Листом Рудківської міської ради повідомлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі рішенням сесії не затверджувалася; позивач заперечує встановлення земельного сервітуту, оскільки дорога загального користування належить усім мешканцям села, просить рішенням суду визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, який виданий ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в с. Чернихів Самбірського району, та вилучити запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті ОСОБА_5 , згідно яких земельну ділянку успадкували в рівних частках по 1/2 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , скасувати державну реєстрацію їх права власності у Державному реєстрі речових прав, вилучити з державного реєстру відомості про земельний сервітут щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0807 (том 1, а.с. 1-7).

Оскаржуваним рішенням (з урахуванням ухвали суду від 11 грудня 2024 року про виправлення у ньому описки; том 2, а.с. 116) позов задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію та вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807, індексний номер витягу: , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, дата і час державної реєстрації: 27.11.2021 12:30:26, власники: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Скасувано державну реєстрацію та вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807, індексний номер витягу: 287972583, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080, дата і час державної реєстрації: 27.11.2021 12:30:26, власники: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Ухвалено вилучити з державного реєстру кадастровий номер на земельну ділянку номер :01:002:0807 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, сервітутів зареєстрованих щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; видалити інформацію та відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0807 з бази Державного земельного кадастру та вилучити з реєстру земельний сервітут, який встановлений у 2021 році за рахунок АДРЕСА_1 .

У решті частини позову ОСОБА_1 ухвалено відмовити, а саме: про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №000346, виданого на ім`я ОСОБА_6 , про визнання недійсними Свідоцтв про право на спадщину за законом від 30.05.2011 року на 1/2 частки, що видані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстровані нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори за №1175 і №1178 відповідно.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, з кожного по 1 211 грн. 20 коп. у користь ОСОБА_1 понесених документально підтверджених судових витрат (том 2, а.с. 97-101).

Дане рішення оскаржили позивач та відповідачка ОСОБА_2 .

Позивач просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, виданого на ім`я ОСОБА_6 , та про визнання недійсними Свідоцтв про право на спадщину за законом від 30.05.2011 року на 1/2 частки, що видані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстровані нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори за №1175 і №1178 відповідно, скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає неправомірним висновок суду про те, що Державний акт на право власності на землю серії ЛВ №000346, виданий на ім`я ОСОБА_6 , та видані на його основі свідоцтва про право на спадщину не порушують права суміжних землевласників, зокрема і позивача (том 2, а.с. 132-141).

Відповідачка ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що частина спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0807 є земельною ділянкою загального користування, а саме АДРЕСА_1 , оскільки представник Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області в судовому засіданні ствердив, що генерального плану села Чернихів «не існувало і не існує», і такий лише зараз розробляється.

Вважає помилковим посилання суду на те, що Рудківською міською радою Самбірського району не приймалося рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на АДРЕСА_1 , а відтак речове право на такий об`єкт нерухомості було зареєстровано із порушенням, оскільки норми, на які посилається суд, «стосуються первинного формування, набуття земельної ділянки, а не вже сформованої в 1997 р.» (том 2, а.с. 121-124).

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надіслало свій відзив («Додаткові пояснення») на апеляційні скарги, у якому зазначають, що вважають «апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що підлягає до задоволення» (том 2, а.с. 192-201).

Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області надіслала до суду апеляційної інстанції Заяву про розгляд справи без участі її представника, у якій зазначає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримує, а апеляційну скаргу позивача заперечує (том 2, а.с. 247-248).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, а також третьої особи ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

ЦПК України встановлено, що:

- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- обставини, встановленні рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82).

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 (поданих до суду 27.06.2024 року) є визнання недійсними та скасування рішень органів місцевого самоврядування та виданих на їх підставі документів (зроблених записів), які датовані починаючи від 07.02.1997 року (Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, виданий на ім`я ОСОБА_6 ; том 1, а.с. 20) і до 27.11.2021 року.

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що позивач ОСОБА_1 купив будинок АДРЕСА_1 по договору купівлі-продажу цього житлового будинку, який було укладено 27 травня 2009 року з ОСОБА_7 , яка була його власником на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому Самбірською державною нотаріальною конторою 24 січня 1986 року (том 2, а.с. 262-265).

Відтак, позивач став власником будинку АДРЕСА_1 лише 27 травня 2009 року, тобто через більш, як 12 років після того, як 07.02.1997 року на ім`я ОСОБА_6 було видано вищезгаданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, який оспорюється позивачем.

Як стверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30.05.2011 року, виданими на ім`я відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (і які також оспорюються позивачем), ОСОБА_6 (дідо згаданих відповідачок) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його спадкоємець, ОСОБА_5 (батько відповідачок), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с. 26, 27).

Тобто, ще задовго до того, як позивач ОСОБА_1 став власником будинку АДРЕСА_1 , померли власники суміжної земельної ділянки і відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стали власниками цієї земельної ділянки в результаті її спадкування за законом.

Попередня власниця будинку АДРЕСА_1 ( ОСОБА_7 ) Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, виданий на ім`я ОСОБА_6 07.02.1997 року, не оспорювала і не оскаржувала: докази про протилежне у матеріалах справи відсутні.

Купуючи 27.05.2009 року будинок АДРЕСА_1 позивач міг (при бажанні) взнати інформацію про суміжних землекористувачів, в тому числі і про суміжну земельну ділянку відповідачів та наявний на неї Державний акт на право приватної власності на землю від 07.02.1997 року, оскільки ця інформація не є закритою чи недоступною.

У позовній заяві позивач сам зазначає, що «в 2010 р. мені стало відомо, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий ОСОБА_6 був виданий з порушенням … За моїм зверненням рішенням Луківської сільської ради … № 3 від 27 вересня 2010 р. відмінено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 000346, реєстраційний № 49 виданий на ім`я ОСОБА_6 » (том 1, а.с. 2).

За вищенаведених обставин в їх сукупності, а саме: того, що 1) позивач став власником будинку АДРЕСА_1 лише 27.05.2009 року - після більш, як 12 років після видачі 07.02.1997 року Державного акту на суміжну земельну ділянку, і 2) про цей Державний акт йому стало відомо (на його ж твердження) ще у 2010 році, а з позовом про визнання його недійсним він звернувся лише 27.06.2024 року, у суду були відсутніми правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним цього Державного акту і доводи апеляційної скарги позивача цього висновку не спростовують, оскільки задоволення цієї позовної вимоги порушило б принцип юридичної визначеності.

Вищезгадані Свідоцтва про право на спадщину за законом були виданими 30.05.2011 року на ім`я відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 саме на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, виданого на ім`я ОСОБА_6 07.02.1997 року, який залишається чинним, а тому правові підстави для визнання цих Свідоцтв недійсними відсутні і доводи апеляційної скарги позивача і в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому ця апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Часткове задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0807 із відновлення меж в натурі, була проведена за заявою відповідача ОСОБА_2 на підставі технічної документації, розробленої ТзОВ «Західземлепроект», однак Рудківською міською радою не приймалося рішення про затвердження цієї технічної документації, а відтак речове право на такий об`єкт нерухомості було зареєстровано із порушенням норм законодавства, а також тим, що «узгоджувальна комісія із земельних спорів звернула увагу на включення у межі земельної ділянки проїзду загального користування», «однак не зобов`язала відповідачів привести технічну документацію у відповідність до площі та конфігурації, на яку надавався дозвіл на розробку технічної документації, вилучивши із меж земельної ділянки проїзд загального користування, що в результаті призвело до реєстрації права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 із порушеннями та, у результаті - виникнення даного спору».

Колегія суддів вважає, що вищенаведені висновки судом першої інстанції зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а відтак такі не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм процесуального права і неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи, спори між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , за участі Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, з приводу землекористування та власності на суміжні земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 тривають тривалий час.

Так, рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року у справі № 452/3204/21 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року та постановою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року) ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, які обґрунтовувалися (зокрема) тим, що згадані відповідачі «самочинно, без належних погоджень і дозволів … з порушенням будівельних норм і правил в частині АДРЕСА_1 , тобто на землях громади с. Чернихів … встановили господарську споруду», чим « ОСОБА_1 створено суттєві перешкоди у вільному доступі до житлового будинку, земельної ділянки, а також у користуванні вулицею села для проходу, проїзду на велосипеді, транспортному засобі».

Як вбачається з вищезгаданих судових рішень, на час їх ухвалення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже були записи про реєстрацію права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_2 площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807 від 27.11.2021 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка на той час вже була обтяженою встановленим у 2021 році сервітутом для проходу та проїзду до земельної ділянки позивача, і наведені обставини стали для судів правовим обґрунтуванням для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (том 1, а.с. 193-197).

В ході розгляду судами вищезгаданої справи № 452/3204/21 Рудківська міська рада (як третя особа по справі) у поданому до суду першої інстанції Відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 повністю заперечила заявлені останнім позовні вимоги (том 1, а.с. 24-25) і суди (як вже зазначалося вище) погодились з доводами Рудківської міської ради.

Таким чином, вищезгаданими судовими рішеннями судів трьох інстанції, які залишаються в законній силі, у справі № 452/3204/21 за участі тих самих осіб, що і у даній справі (а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і Рудківської міської ради), було встановлено, що володіння та землекористування відповідачками земельною ділянкою на АДРЕСА_2 площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807, обтяженою встановленим у 2021 році сервітутом для проходу та проїзду до земельної ділянки позивача, не порушує права та законні інтереси останнього.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (як відповідач по справі) подало до суду першої інстанції свій Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог «в повному обсязі» за їх безпідставністю та необгрунтованістю (том 1, а.с. 101-109).

В той же час, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд при його ухваленні цим доводам Головного управління Держгеокадастру у Львівській області жодної оцінки не дав.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення також не містить доводів стосовно того, як саме скасування державної реєстрації та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію 27.11.2021 року права власності відповідачок ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807 і з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, сервітутів зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки вплине на відновлення прав та інтересів позивача: за тієї обставини, що право власності на цю земельну ділянку згадані відповідачки успадкувати, що стверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30.05.2011 року, які залишаються чинними, як і Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000346, виданий 07.02.1997 року на ім`я ОСОБА_6 .

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області до суду апеляційної інстанції також надіслало свій відзив («Додаткові пояснення») на апеляційні скарги, у якому зазначають, що вважають саме «апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що підлягає до задоволення» (том 2, а.с. 192-201).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду були відсутніми правові підстави для скасування державної реєстрації та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію 27.11.2021 року права власності відповідачок ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807 і з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, сервітутів зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, а тому оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року в частині часткового задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а саме:

-про скасування державної реєстрації та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію 27.11.2021 року права власності на земельну ділянку площею 0,11 га із кадастровим номером :01:002:0807 за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

-про вилучення з державного реєстру кадастрового номера на земельну ділянку номер :01:002:0807 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, сервітутів зареєстрованих щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ;

-про видалення інформації та відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0807 з бази Державного земельного кадастру та вилучення з реєстру земельного сервітуту, встановленого у 2021 році за рахунок АДРЕСА_1 ,

скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 450 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 07 травня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.