Справа №443/127/25
Провадження №2/443/262/25
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новосільці Стрийського району Львівської області, є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області; встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, зареєстрованого та виданого на ім`я " ОСОБА_4 "; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №558.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивачки по батьковій лінії. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 46 від 10.12.2024, ОСОБА_4 , дійсно був зареєстрований та проживав один в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від ОСОБА_4 заповіту не посвідчувалося. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишав, то спадкування відбулося за законом. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв його син ОСОБА_3 , вступивши в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР 1963 року), однак юридично спадщину він не оформив. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи чи видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 .. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входила земельна ділянка на території Молодинчецької сільської ради, площею 0,3686 га, належна померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-ЛВ №039928 від 30.03.2001. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, належне померлому його батькові ОСОБА_4 , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, що він фактично успадкував, але не оформив своїх спадкових прав. У визначений законом термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу І.М. Подвайцятника із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу № 50/2024, а 04.09.2024 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно земельної ділянки площею 0,3686 га, що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради Стрийського району Львівської області, належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 039928 від 15.02.2001. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину відносно земельної частки (паю), що її батько фактично успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , але юридично не оформив. Оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у Відділ №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та просив надати довідку про наявність у ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради. Довідкою від 29.11.2024 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017237 від 04.04.1997 року на ОСОБА_4 .. Реєстраційний номер 558. Площа земельної ділянки 1,46 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались. 09.01.2025 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Окрім того, наявні певні розбіжності у свідоцтві про народження батька позивачки, де його батьком записано ОСОБА_5 , що не збігається зі свідоцтвом про смерть, де він записаний як ОСОБА_4 .. Також у довідці Відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024, власником земельної частки (паю) записано ОСОБА_4 , що не збігається із записом у свідоцтві про смерть, де він записаний як ОСОБА_4 .. Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між її батьком і дідусем, а також факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Окрім того, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, а саме Сертифіката на право на земельну частку (пай), через його втрату.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 20.02.2025 /а.с.33-34/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.02.2025 клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Яременка І.О., про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвайцятника І.М. ( адреса: вул. Грушевського, 10/1, м. Ходорів, Стрийський район, Львівська область, 81750) матеріали або належним чином засвідчену копію спадкової справи №50/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підготовче засідання відкладено на 21.03.2025 /а.с.50-51/.

21.03.2025 цивільна справа №443/127/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Новосільців особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування з заповітом, призначена на 21.03.2025 11 год .00 хв. знята з розгляду зв"язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. відповідно до наказу суду № 14/АГ від 17.03.2025 перебуває у відрядженні /а.с.108/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.04.2025 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.04.2025 /а.с.114-115/.

Розгляд справи по суті відбувся 30.04.2025 без участі сторін..

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Від представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Яременка І.О., надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Подала заяву згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Наслідки визнння позову, передбачені ст. 206 ЦПК України їй зрозумілі.

Представник третьої особи територіальної громади села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Львівської області подав відзив згідно якого просить розглядати справу без його участі та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.04.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 05.05.2025.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.05.1950 виданого повторно, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а.с.12/.

Згідно з архівною довідкою від 01.02.2024 №К-46, виданою Центральним державним історичним архівом України м. Львів, у фонді № 201 "Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів", у метричній книзі греко-католицької парафії с. Новосільці, повіт Бібрка, Львівського воєводства із записами про народження за 1907-1944 рр. виявлено запис про народження під № 2: ОСОБА_8 , народжений і хрещений ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Новосільці, греко-католицького віросповідання. Батько: ОСОБА_9 , син ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_5 . Мати: ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), дочка ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.13/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.1964, ОСОБА_16 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_17 /а.с.14/.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.02.1983, ОСОБА_18 та ОСОБА_16 19.02.1983 уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_19 » /а.с.15/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 08.02.2024, ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 87 років, про що зроблено актовий запис №25 /а.с.16/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого повторно 08.02.2024, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років, про що зроблено актовий запис №25 /а.с.17/.

Згідно з довідкою №46 від 10.12.2024, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про те, що ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований та проживав один в селі Новосільці Жидачівського району Львівської області до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту від ОСОБА_4 не посвідчувалося. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті /а.с.18/.

Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279916 від 25.11.2024, за параметрами пошуку ОСОБА_4 інформація відсутня /а.с.19/.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 21.01.2006, ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 62 роки, про що зроблено актовий запис №2 /а.с.20/.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 20.02.2024, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років, про що зроблено актовий запис №71 /а.с.21/.

Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279940 від 25.11.2024, після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №50/2024 /а.с.22/.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1058 від 04.09.2024 виданого ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.3686 га, рілля, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада), Стрийського (Жидачівського) району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Зазначена земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 039928, виданого Молодинчецькою сільською радою 30.03.2001 на підставі рішення Молодинчецької с/р від 19.10.1994, від 15.02.2001 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. Кадастровий номер земельної ділянки: :06:002:0020 /а.с.23/.

Відповідно до довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024 №3997/15-24, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Молодинчецькій сільській раді відсутній запис про реєстрацію сертифіката належного ОСОБА_4 .. Проте, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 № 660 за ОСОБА_4 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,46 умовних кадастрових гектарів на території Молодинчецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 017237 зареєстрований 04.04.1997 за № 558. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування вищезазначеною земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у відділі не зареєстровані /а.с.24/.

Листом приватного нотаріуса Подвадцятника І.М. №05/02-14 від 09.01.2025 ОСОБА_21 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати /а.с.26/.

Також в судовому засідання було досліджено спадкову справу №50/2024, заведену після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до заяви про прийняття спадщини за заповітом №138 від 17.05.2024, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 , склав заповіт на все майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося та все що буде належати мені на день смерті і на що я по закону матиму право заповів ОСОБА_1 . ОСОБА_2 в рівних частинах, заповіт посвідчений Н.З.Януш, старостою Молодинчецького старостинського округу 16.08.2023. Після його смерті відкрилася спадщина. Повідомляє нотаріуса, що спадщину приймає. Спадкоємцем відповідно заповіту є дочка ОСОБА_2 , інших спадкоємців та пережилого подружжя немає /а.с.60/.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини №879. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений шістнадцятого серпня дві тисячі двадцять третього року, старостою Молодинчецького старостинського округу Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_22 , за реєстровим №4. Цією заявою ОСОБА_2 добровільно повідомляє усім компетентним органам про те, що розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим шістнадцятого серпня дві тисячі двадцять третього року, старостою Молодинчецького старостинського округу Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, Януш Н.З., за реєстровим №4 на користь ОСОБА_1 , і не заперечує проти видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Її відмова від спадщини є добровільною, безумовною та беззастережною /а.с.61/.

Відповідно до заповіту №4 від 16.08.2023, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за Законом матиме право заповідає своїм дітям: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних долях /а.с.63/.

Відповідно до довідки №62 від 16.05.2024, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про те, що згідно записів у по господарській книзі №1 числеться господарство по селу Новосільці вулиця Журавнівська 3 де проживав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . Відсутність заборони на майно в селі Новосільці по вулиці Журавнівська з перевірено. Заборгованість по податкових та страхових платежах за 2023 рік перевірено. Від імені ОСОБА_3 Молодинчецьким старостинським округом №8 посвідчено заповіт за №4 від 16.08.2023. ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав один в АДРЕСА_1 і являвся останнім членом цього двору /а.с.64/.

Згідно з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №242 від 04.09.2024, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса оскільки на момент смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, земельних ділянок /а.с.72/.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1237 від 25.10.2024 виданого ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.4098 га, рілля, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада), Стрийського (Жидачівського) району. Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129959, виданого Жидачівською райдержадміністрацією 26.12.2012 на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 10.09.2004 №616, і 02.06.2008 №514 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05694. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0209 /а.с.103/.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1238 твід 25.10.2024 виданого ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.2097 га, сіножаті, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада) Стрийського (Жидачівського) району, Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129959, виданого Жидачівською райдержадміністрацією 26.12.2012 року на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 10.09.2004 №616, і 02.06.2008 №514 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05694. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0455 /а.с.104/.

Відповідно до довідки №25 від 06.02.2025, виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Новосільці Жидачівського району Львівської області, та ОСОБА_4 на якого зареєстровано та видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №017237 від 04.04.1997 одна і та ж особа /а.с.107/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи п ро встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Щодо спадкування ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 права на спірну земельну ділянку, суд застосовує норми ЦК України (1963 року).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Щодо спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 права на спірну земельну ділянку, суд застосовує норми ЦК України.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. ст. 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ступенем споріднення син - батько підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Факт належності ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, зареєстрованого та виданого на ім`я " ОСОБА_4 " підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_23 належала спірна земельна ділянка (пай).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 , є особою в чию користь ОСОБА_3 складено заповіт.

Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 ..

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новосільці Стрийського району Львівської області, є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, зареєстрованого та виданого на ім`я " ОСОБА_4 ".

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №558.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко