Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Морозова В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Швидкої І.О.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Мошнівська громада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Мошнівська громада, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 49 895 грн 20 коп., моральну (немайнову) шкоду, що спричинила страждання душевного характеру, яких зазнав позивач при пошкодженні чи знищенні його майна в розмірі 40 000 грн 00 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 11 000 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову та подачі позовної заяви в розмірі 1816 грн 80 коп., а всього 102 712 грн 00 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,2451 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

06.09.2024 року ним виявлено, що при падінні частини поряд розташованого сусідського дерева було пошкоджено паркан його будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується і висновками членів комісії Тубільцівського старостинського округу, яка оглядала місце даної події. Результатом огляду комісії місця події є Акт від 07.09.2024 року обстеження пошкодженого майна. Акт обстеження пошкодженого майна від 07.09.2024 року, що складений комісією в складі старости Тубільцівського старостинського округу Шафікової Н.А., депутатів Маринчака А.І. та Макаренко В.А. Комісією був зафіксований факт пошкодження паркану будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, він звернувся до експерта Печиборща Валерія Зіновійовича, якому були поставлені на вирішення експертного дослідження питання, пов`язані між собою та взаємозалежні, а також потребують дослідження одних і тих самих документів та мають загальну нормативну базу, дослідження по них об`єднано, а висновок надано по кожному питанню окремо:

1) яка технічна причина пошкоджень та руйнувань паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 ?

2) яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 внаслідок падіння дерева?

3) який розмір завданої матеріальної шкоди паркану, воротам та хвіртці, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 ?

Проведення будівельно-технічного дослідження доручено експерту Печиборщу В.З.

Огляд об`єкта експертного дослідження проведено експертом 18.09.2024 року у світлий час доби в присутності ОСОБА_5 - представника заявника.

Відповідно до даного кошторису, вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень паркану будинковолодіння АДРЕСА_2 , які виникли внаслідок падіння дерева складає в цінах станом на час проведення експертизи 49895 грн 20 коп.

Отже, на думку позивача, ним доведено розмір збитків, що підлягають відшкодуванню відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідальність за пошкодження майна громадян, унаслідок падіння дерева або його частини покладається на органи місцевого самоврядування, якщо дерево росло на землі комунальної власності і не було передано на балансовий облік виконавчого комітету з іншої організації. Але, як вбачається, то причиною пошкоджень та руйнувань паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 є падіння дерева, яке розташоване на межі домоволодіння АДРЕСА_1 , тому відповідальність повинна нести особа, яка проживає та доглядає за даним будинковолодінням.

Отже, дії та бездіяльность відповідача привели до падіння дерева, яке розташоване на межі домоволодіння АДРЕСА_1 , пошкоджень та руйнувань паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які належать позивачу, який є власником житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

Позивач вказує, що пошкодженнями та руйнуваннями паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 нанесено не тільки матеріальну шкоду, а й моральну, заподіяно страждання душевного характеру, яких він зазнав при пошкодженні чи знищенні його майна у розмірі 40 000 грн 00 коп. На даний час подвір`я не загороджено, що спричиняє дискомфорт та боязнь членів родини через можливе проникнення до подвір`я сторонніх осіб з можливими крадіжками та нанесенням збитків. Вказує, що він змушений був постійно ночувати та чергувати на подвір`ї, не мав можливості працювати за основним місцем роботи, що вплинуло на його репутацію та дохід. Наразі подвір`я схоже на прохідний двір.

У зв`язку із виникненням ситуації, що призвела до падіння дерева, яке розташоване на межі домоволодіння АДРЕСА_1 пошкоджень та руйнування паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , ним з ОСОБА_4 було проведено перемовини і вона не заперечувала своєї провини та запросила реквізити картки, щодо відшкодування збитків, але так їх і не відшкодувала.

Також, позивач зазначив, що ним сплачено 11 000 грн 00 коп. за надану йому правову допомогу, а також 1817 грн. 80 коп. судового збору.

30.12.2024 року представником відповідача адвокатом Єсиком В.О. засобами поштового зв`язку скеровано до суду відзив на позовну заяву з додатками та доказаними направлення іншим учасникам справи, який надійшов до суду 02.01.2025 року, в якому представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

У відзиві представником відповідача вказано, що на думку відповідача, позивачем не надано доказів того, що пошкоджене майно є його власністю. Згідно договору дарування від 03.04.2014 р. та витягу від 03.04.2014 р. повивач є власником житлового будинку із спорудами (готовністю 40 %). Жодних доказів того, що пошкоджене майно є власністю повивача не надано. А тому, стверджувати про те, що позивач є належною особою, яка має право вимагати компенсацію за пошкоджене майно, недоцільно.

Згідно довідки Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 23.12.2024 р., 5 вересня 2024 р. у с. Тубільці був посилений рвучий вітер зі швидкістю до 14 м/с.

Отже, падіння частини дерева на огорожу позивача відбулось внаслідок непереборної сили, а саме синоптичної ситуації, яка відбулась у селі Тубільці 05.09.2024 р. Також, даний факт можуть підтвердити і сусіди.

Закон визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків. Падіння частини дерева відбулося через погодні умови, а саме сильний вітер.

На думку відповідача, позивачем не доведено розмір збитків.Як доказ для визначення розміру збитків позивач посилається на висновок експерта від 31.10.2024 р. Проте, під час дослідження/огляду пошкодженого майна, не повідомлявся позивач чи його представник.Крім цього, експерт не зазначив у висновку про те, що він повідомлений про кримінальну відповідальність.

Наданий позивачем висновок експерта № 34-24, зроблений на замовлення позивача, відповідач не може вважати належним та допустимим доказом, зважаючи на те, що даний висновок не містить посилання на те, що експерт при його виконанні повідомлений про кримінальну відповідальність та виконується для суду, тобто складений з порушенням вимог передбачених ч. 5 ст. 106 ЦПК України.

У своїй постанові КЦС ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18 щодо висновку експерта зауважує з цього питання, що у висновку експерта щодо визначення розміру завданого збитку повинно бути зазначено, що він виконується для суду і експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. Інакше висновок експерта буде розцінений як неналежний доказ.

Висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.

Тому, відповідач просить не брати до уваги вказаний висновок.

На думку представника відповідача, дерево, від якого відломилася гілка та впала на огорожу позивача, розташоване на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста. Відсутні дані, що дане дерево є власністю відповідача чи перебуває на його приватній власності.

Щодо заявленої вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, з наведених доводів позовної заяви неможливо встановити критерії для визначення моральної шкоди, адже позивач не вказує на суб`єктивні показники для характеристики свого стану. Відсутні докази, які характеризують психічну працездатність та її рівень.

Позивач не вказує і методику для розрахунку моральної шкоди. Фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди визначено без будь-яких посилань на нормативно-правові акти та критерії для її визначення.

Позивач не наводить обґрунтування та не пояснює, якими критеріями він користувався для визначення моральної шкоди.

Враховуючи те, що позивач наводить абстрактний розрахунок моральної шкоди без відповідних критеріїв, то розмір моральної шкоди є явно завищеним і необґрунтованим.

Відповідач повідомив суд, що ним заплановані витрати на професійну правничу допомогу в розмірі близько 20 000 грн 00 коп (остаточний розрахунок буде надано після виконаної адвокатом роботи), докази чого будуть надані з урахуванням строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

13.01.2025 року від сільського голови Мошнівської сільської ради до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності їх представника, щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду.

22.01.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив разом з додатками та доказами направлення її іншим учасникам справи, яку скеровано позивачем до суду 20.01.2025 року, в якій він просить суд не приймати до уваги заперечень відповідача, викладених у відзиві, оскільки вони не підтверджені доказами. У відповіді на відзив позивач також зазначає, що ним разом із позовною заявою надано усі документи, що підтверджують право власності на активи, де заходиться паркан. На думку позивача, відповідачем не доведено, що падіння дерева на його паркан відбулось внаслідок форс-мажорної обставини, якою були пориви вітру, оскільки для визнання ситуації форс-мажорною потрібна офіційна оцінка відповідних органів (наприклад, ТПП Торгово-промислової палати). Порививітру до 14 м/с не відповідали критеріям форс-мажору, бо не викликають значних руйнувань або перешкод для виконання зобов`язань.Таким чином, в умовах України пориви вітру до 14 м/с не визнаються форс-мажорною обстановкою чи стихійним лихом. На думку позивача, сума заподіяних йому збитків повністю доводиться наданим ним до суду висновком експерта та актом обстеження пошкодженого майна від 07.09.2024 року, що складений комісією в складі старости Тубільцівського старостинського округу Шафікової H.A., депутатів Маринчака А.І. та Макаренко В.А. Позивач вважає ОСОБА_4 належним відповідачем у даній справі, але оскільки відповідачем не надано до суду доказів щодо статусу земельної ділянки, у зв`язку із цим його представником направлено запит до сільської ради. Щодо зазначення відповідачем про те, що ним не обґрунтовано розміру моральної шкоди, вказує, що падіння дерева спричинило значний стрес або тривогу, що вплинуло повсякденну діяльність, ця ситуація змінила поведінку і емоційний стан. Через пошкодження паркану він відчував постійну тривогу, що може бути небезпечно для родини. Пошкодження паркану не лише спричинило страждання, а й потребувало значних витрат на ремонт, ситуація завдала йому стресу через економічний збиток і необхідність усунення наслідків.

Вважає, попередній розрахунок витрат на правову допомогу, який надано відповідачем у сумі 20 000 грн 00 коп. завищеним, оскільки підготовка відзиву на позовну заяву вимагає не більше 2-3 годин роботи адвоката, тому витрати є завищеними. Також, позивач заперечував щодо виклику свідків, які заявлено відповідачем, оскільки вони є сусідами та їхні показання можуть бути упередженими та необ`єктивними.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 , був сильний поривчастий вітер і на її очах від дерева відкололась гілляка та впала на проїжджу частину та гілкою перегнуло два профіля паркану. Відповідач перед цим закріпила сітку, але дерево знаходиться за її подвір`ям. Потім зателефонувала ОСОБА_3 , він приїхав, розрізав ці гілки і звільнив проїжджу частину. Цей будинок він використовує як дачу. Цей клен візуально був зелений і того, що він усередині крихкий і ламкий видно не було.

У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 05 вересня 2024 року з 14:00 години до 15:00 години від клену впала гілка та пошкодила два листи металопрофілю паркану ОСОБА_3 . Він свою огорожу поставив ближче до дороги. Були пориви вітру, тому гілка і впала. Дерево не було сухе чи пошкоджене. До цього дерева відповідач прикріпила сітку своєї огорожі, дерево знаходилось за територією домоволодіння ближче до ґрунтової дороги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Житловий будинок з прибудовою під літ. А-1, а дерев`яний, поштукатурений, загальною площею 37,2 кв.м., житловою прощею 21,2 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: незавершений будівництвом житловий будинок В-I (готовністю 40 %), погріб Б, колодязь № 1. Вказаний житловий будинок з будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,2451 га, що знаходиться на території Тубільцівської сільської ради Черкаського району та області. Кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0660. Земельна ділянка відчужується одночасно з житловим будинком. Вказане підтверджується копією договору дарування від 03.04.2014 року, який укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. і зареєстровано у реєстрі за № 1075.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.04.2014 року № 19938585 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0660 площею 0,2451 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 1078 від 03.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С.

До позовної заяви долучено копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 12.03.2014 року, який виготовлено КП ЧООБТІ.

Згідно акту від 07.09.2024 року, який складено комісією у складі старости Тубільцівського старостинськоо округу Шафіковою Н.А., депутатів Мошнівської сільської ради Маринчака А.І., ОСОБА_8 та погоджено сільським головою Б.Шкарбутою, комісією встановлено факт пошкодження майна (огорожі) у домоволодінні ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 внаслідок падіння дерева, яке розташоване на межі домоволодіння ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 та землями сільської ради.

Відповідно до висновку судового експерта Печиборща В.З. від 30.10.2024 року № 34-24, який виконано на замовлення позивача, причиною пошкоджень та руйнувань паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 є падіння дерева, яке розташоване на межі домоволодіння АДРЕСА_1 .

Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 внаслідок падіння дерева визначена станом на час проведення експертизи складає 49 895 грн 20 коп. Розмір завданої матеріальної шкоди визначається як вартість відновлювального ремонту паркану, воріт та хвіртки, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 внаслідок падіння дерева складає 49 895 грн 20 коп.

До позовної заяви позивачем долучено фотозображення, на яких зображено пошкоджений паркан, ворота, хвіртку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та дерево від якого відломились гілки, які знаходяться поряд з деревом (а.с. 70-77).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію акту виконаних робіт до Договору Про надання правової допомоги № 31/10 від 06.11.2024 року та копію платіжної інструкції № 858С-5010-А26Н-Н266 від 08.11.2024 року про перерахування адвокату Зажомі І.В. 11 000 грн 00 коп. за надання правовової допомоги.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 403034497 від 08.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-889, виданого 18.06.2013 року Черкаською районною державною нотаріальною конторою.

До відповіді на відзив на позовну заяву позивачем додано копію титульної сторінки технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,4342 га ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 від 05.12.2013 року, однак до копії титульної сторінки технічної документації додано лише схему розміщення землекористування за вказаною адресою, з якої не вбачається лінія розмежування між земельною ділянкою ОСОБА_3 та земельною ділянкою ОСОБА_4 .

У відповідь на запит адвоката Зажоми І.В. 29.01.2025 року старостою Тубільцівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 29.01.2025 року надано відповідь № 14-04/09/3 відповідно до якої, за адресою АДРЕСА_3 земельна ділянка площею 0,1750 га згідно земельно-кадастрової книги Тубільцівського старостинського округу обліковується за ОСОБА_9 та земельна ділянка площею 0,1750 га за ОСОБА_4 без встановлення часток згідно рішення сесії Тубільцівської сільської ради 30-5/VI від 05.07.2013 року, запис № 740. Земельні ділянки не приватизовані. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки не видані.

Відповідачем надано до суду копію свідоцтва про її народження від 27.09.1975 року серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_10 є її матір`ю.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 5 ЦПК України, з дійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України, визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 , ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим з правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України, що бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на його користь матеріальної та моральної шкоди, зазначав, що шкоди йому завдано пошкодженням паркану, воріт та хвіртки через падіння дерева, яке розташоване на земельній ділянці відповідача, проте з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка відповідача неприватизована, дерево стоїть на межі домоволодінь позивача та відповідача, а позивачем не надано суду доказів, що дерево розташоване саме на земельній ділянці, якою користується відповідач, не надано доказів про встановлення меж земельної ділянки відповідача.

Позивачем не надано до суду докуменів, які б містили план та опис зовнішніх меж земельних ділянок, які дозволяють чітко їх ідентифікувати, та містили б відомості про поворотні точки меж земельних ділянок та відстані між ними.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що саме бездіяльністю відповідача йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 82, 89, 263 265,268,272,273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Мошнівська громада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Третя особа: Мошнівська громада (місцезнаходження вул. Максима Прекснякова 13 с. Мошни Черкаський район, Черкаська область, ).

Повне судове рішення складено 02 травня 2025 року.

Суддя: В. В. Морозов