Справа № 158/3632/24 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/518/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25.09.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №136427006, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника). Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 14470 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі.

Вказує, що право вимоги за цим кредитним договором перейшло спочатку до ТОВ «Таліон Плюс» (на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до нього), а потім - до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020), а згодом - до ТОВ «Юніт Капітал» (на підставі договору факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 16716 грн 95 коп. згідно з кредитним договором №136427006 від 25.09.2019 та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп., а також витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 6000 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019 в розмірі 16716 грн 95 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові товариства відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не підтвердженим є перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача, оскільки договір факторингу з ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28.11.2018, тобто раніше, ніж укладений кредитний договір з ним, а тому вважає, що права вимоги за його договором не передались позивачу. При цьому посилається на статтю 1078 ЦК України, відповідно до якої відступлення права вимоги може здійснюватись лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Отже, на його думку, підлягали з`ясуванню обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та чи існували ці права на момент їх переходу.

Апелянт вважає, що продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому Реєстру прав вимог № 95 від 25.08.2020 щодо конкретних боржників не свідчить про набуття позивачем права вимоги до нього, оскільки станом на 2018 рік у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ще не існувало право вимоги до нього.

Отже, на думку відповідача, позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до нього за кредитним договором № 136427006 від 25.09.2019 від первісного кредитора до інших правонаступників.

Також указує, що кредитний договір № 136427006 від 25.09.2019 та додаткові угоди до нього не містять інформації про підписання ні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ні ним з використанням засобу електронного цифрового підпису, зокрема одноразового ідентифікатора, як це зазначає позивач. Із форми та змісту кредитного договору, заяви на отримання грошових коштів у кредит від 25.09.2019, довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі неможливо встановити достовірність зазначених в них обставин.

ТОВ «Юніт Капітал» скористалося правом подати додаткові пояснення у справі щодо апеляційної скарги, в яких зазначає, що на момент укладання договору у відповідача була можливість відмовитися від його укладання, але він погодився з даними умовами, отримав грошові кошти та користувався ними.

Вказує, що факт отримання кредитних коштів відповідачем є достатнім доказом існування кредитного зобов`язання з боку відповідача та підтверджує правомірність вимог позивача. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ "Юніт Капітал", а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.

Позивач зазначив, що пунктом п.1.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. А п.1.2 договору встановлено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно ж до п.4.1 цього договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Також позивач пояснив, що на момент включення цього кредитного договору до реєстру право вимоги вже існувало, а не виникло в майбутньому, як помилково стверджує відповідач. Тобто, відповідач неправильно трактує положення договору . Звертає увагу суду, що реєстр прав вимоги, до якого включений кредитний договір № 136427006 від 25.09.2019, укладений 25.08.2020, тобто через одинадцять місяців після укладення кредитного договору. Вказує, що надані витяги з Реєстру прав вимоги до договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 28/10/24/У від 28.10.2024 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Дані документи долучені разом з позовною заявою. Ці документи містять всі необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу, що спростовує доводи апеляційної скарги.

На підставі наведеного позивач вважає, що ним доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 14470,00 грн. У свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача, не надано. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 на підставі укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронного кредитного договору №136427006 від 25.09.2019 року свої зобов`язання перед позикодавцем, який відступив права вимоги за вказаним договором ТОВ «Таліон Плюс», останнє в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, і через це у нього виникла заборгованість на загальну суму 16716 грн 95 коп., що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунку. При цьому, відповідач та представник відповідача розмір кредитної заборгованості не спростували, своїх контррозрахунків заборгованості чи доказів, які б підтверджували її відсутність, суду не надали.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом установлено, що 25.09.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №136427006 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику кредит в розмірі 14470 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Також надано Паспорт споживчого кредит до договору №136427006 від 25.09.2019 (а.с. 12-15).

Крім того, в матеріалах справи містяться заявка на отримання грошових коштів у кредит, довідка щодо дій позичальника в ІТС ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» та копії 11 додаткових угод до кредитного договору про продовження строку кредитування (а.с. 12-13,16-21,78, 80).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що стверджується платіжним дорученням від 25.09.2019 та довідкою №09/2024 (а.с. 89-91).

28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги №95 від 25.08.2020 (а.с. 22-27, 37-39).

Як убачається зі змісту цього договору факторингу, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (п.1.3 договору). Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги (п.1.2 договору). Згідно з п.4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Разом з тим, п.8.2 договору факторингу визначено, що строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, а відповідно до п.8.6 додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Відповідно до додаткової угоди №19 до вказаного договору строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 (а.с.28).

Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до вказаного договору текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 29-33).

Згідно із додатковою угодою № 27 до вказаного договору сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно (а.с.34), а за додатковою угодою №31 - до 31.12.2023 включно (а.с.35).

Відповідно до додаткової угоди №32 сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.36).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019, що підтверджується Реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023, загальна вартість заборгованості - 16716 грн 95 коп. (а.с. 40-44, 47-49). Цей договір діяв до 04.08.2021 (п.8.2).

Згідно із додатковою угодою №2 від 03.08.2021 до вказаного договору сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно (а.с.45).

Відповідно до додаткової угоди №3 до вказаного договору сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.46).

28.10.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №28/10/24-У, відповідно до умов якого на користь ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024 (а.с. 50-57).

Відповідно до розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019 становить 16716 грн 95 коп., з яких 13106 грн - заборгованість за сумою кредиту; 3610 грн 95 коп. - заборгованість за відсотками (а.с.59-63).

Правовідносини, що склались між сторонами спору, виникли з приводу неповернення грошових коштів, отриманих у кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Матеріалами встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.

Всупереч умовам укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у повному обсязі та у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верхового Суду від 23.10.2024 року, справа №753/25081/21.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (абзац другий частини другої статті 639 ЦК України).

Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного договору, який укладений між сторонами, договори про відступлення прав вимоги, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останнім не повернені, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення тіла кредиту та відсотків, у межах строку дії кредитного договору.

Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який правильно вважав, що спірний кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності отримання кредитних коштів спростовуються матеріалами справи, а саме, довідкою №09/24 від 04.09.2024 ПАТ КБ «ПриватБанк». З її змісту вбачається, що банком за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено успішні платежі на карти клієнтів, у тому числі й на карту НОМЕР_1 у розмірі 14470,00 грн, що також підтверджується платіжним дорученням (а.с.89-91).

Щодо відступлення права вимоги за договорами факторингу апеляційний суд зазначає наступне.

Факторинг - це операція з переуступки першим кредитором прав вимоги боргу третьої особи другому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу першому кредиторові. Договір факторингу є одним із цивільно-правових договорів, за яким можуть передаватися права вимоги кредитора.

Тобто, це угода, яка дозволяє кредитору отримати від третьої особи суму в рахунок зобов`язань боржника (відступлення права грошової вимоги). По суті, це заміна кредитора в зобов`язанні.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

У п.2.1.1.6. кредитного договору №136427006 кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.

Відповідно до положень статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до приписів ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто, предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Як встановлено зі змісту договору факторингу, строк його дії сторонами було визначено до 28 листопада 2019 року, а договір кредиту з ОСОБА_1 укладено 25.09.2019 року, тобто ще в період дії зазначеного договору. Разом з тим, додатковими угодами дія договору факторингу кілька разів була продовжена (а.с.22-25).

На виконання п. 2.1. договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано Реєстр прав вимоги, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи витягом з реєстру прав вимоги № 95 від 25.08.2020, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 16 716,95 грн.

Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 25.08.2020, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги №95.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16716,95 грн.

Отже, реєстр прав вимог №9 від 30.05.2023 підписаний вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем.

28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №28/10/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, витяг долучено до позову.

Відповідно до п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 28/10/24 від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16716,95 грн.

Акт прийому-передачі реєстру боржників підписано 28.10.2024, таким чином право вимоги за кредитним договором №136427006 від 25.09.2019 перейшло до позивача 28.10.2024.

Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.

Таким чином, позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором, тому доводи апеляційної скарги про те, що позивач не набув права вимоги до ОСОБА_1 , є безпідставними.

Сам лише факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» у 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а упродовж усього часу його дії.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з умовами пункту 4.1. додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року передбачено, що право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Крім того, на момент включення спірного кредитного договору до реєстру право вимоги вже існувало, а не виникло в майбутньому, як вважає апелянт.

Щодо оплати договорів факторингу слід зазначити, що поняття договору факторингу свідчить про те, що оплата договору факторингу не є імперативною нормою, отже, сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги.

Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справ № 906/1174/18.

Таким чином, посилання на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу, є безпідставними.

Крім того, у випадку відсутності фінансування, договір факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із клієнтів, що унеможливило б укладання додаткових угод до вказаних договорів, які чинні на даний час, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими та суперечать дійсності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді