Справа № 694/3076/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

з участю секретаря Блискавки А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Бабенка Р.В.,

представника третьої особи Чередніченко Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Водяницької сільської ради (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 ставить питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно їх неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь позивача для утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу, понесені позивачем.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України з квітня 2022 року, не навідує їх, не піклується про життя та здоров`я, не цікавиться дітьми, їх фізичним, духовним моральним розвитком, не забезпечує матеріально та не бере участі в утриманні дітей, фактично покинула дітей.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду 08.01.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

24.02.2025 до суду надійшло клопотання позивача про допит свідків.

25.02.2025 представник третьої особи - органу опіки та піклування Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо задоволення позову.

27.02.2025 у судовому засіданні допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_3 в присутності педагога ОСОБА_5 , який пояснив, що з матір`ю давно не спілкується, оскільки вона відсутня в його житті, не приходить, не дзвонить, ніякої цікавості до нього та до сестри тривалий час (роками) не виказує. Вихованням та утриманням займається тільки батько, стосунки з ним добрі, сімейні, довірливі. Чому мати покинула їх, не розуміє, вважає, що остання не гідна бути матір`ю, оскільки думає лише про себе.

Свідок ОСОБА_6 , яка тривалий час знає сім`ю ОСОБА_1 , продиває по сусідству, в судовому засіданні 27.02.2025 повідомила, що ОСОБА_2 у 2022 році поїхала на заробітки за кордон, вона її ніколи не бачила, а ОСОБА_1 є хорошим батьком для своїх дітей, турбується про них.

Свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , в судовому засіданні 27.02.2025 повідомила, що ОСОБА_2 вела, на її думку, аморальний спосіб життя, мала позашлюбні відносини. Позивача характеризувала позитивно, зазначила, що діти завжди доглянуті, виховані, спокійні, врівноважені, як і сам ОСОБА_1

07.04.2025 до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_2 , яка просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Звертає увагу, що під час розгляду питання про позбавлення її батьківських прав органом опіки та піклування Водяницької ОТГ, приймала участь в засіданні комісії в режимі відеоконференції через відеозв?язок - месенджер Вайбер, та всім присутнім членам комісії зазначила, що проживає за кордоном, дітьми не займається, вихованням і утриманням дітей цілком і повністю займається ОСОБА_1 , вона до дітей нічого не має, займатися їх утриманням та вихованням не бажає і в подальшому, не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Окремо повідомила, що вона не займається дітьми, не цікавиться ними, тому що проживає за кордоном, хворіє, потребує лікування, всю відповідальність за утримання, виховання та забезпечення дітей покладає на ОСОБА_1 , оскільки, в період з 2022 року виїхала за кордон, стосунків з ОСОБА_1 та дітьми не підтримує, тому що впевнена, що батько належним чином все виконує, а вона не має ні можливості, ні бажання опікуватися та займатися дітьми.

Просить суд прийняти її позицію, її до суду більше не викликати, так як даною заявою чітко зазначила про визнання позову, лише на кілька днів приїхала в Україну, щоб отримати медичну допомогу та пройти обстеження по хворобі, проте 08.04.2025 знову виїжджає до Польщі, та її в Україні більше не буде.

В підтвердження перебування за кодоном надала до суду копію закордонного паспорту з відмітками про перетин кордону, оскільки весь час проживає у Польщі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бабенко Р.В. в судовому засіданні 25.04.2025 підтримали заявлені позовні вимоги.

Позивач пояснив суду, що за період спільного проживання із відповідачкою у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак стосунки не склалися, у відповідачки з`явився інший чоловік на ім`я ОСОБА_9 та у 2020 році вона переїхала до с. Стебне, забравши дитину ОСОБА_4 з собою. ОСОБА_4 в школу пішла при матері. Однак у 2021 році він забрав до себе доньку, на що ОСОБА_2 погодилася. ОСОБА_2 приїздила один раз до дітей у 2021 році. З 2022 року перестала спілкуватися з дітьми остаточно.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Водяницької сільської ради (органу опіки та піклування) Чередніченко Л.М. в судовому засіданні 25.04.2025 позовні вимоги підтримала, не заперечує проти їх задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та дату неодноразово повідомлялася належним чином. До суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без участі.

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області 26.05.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) є батьком дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.08.2012 року, виданого відділом ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 146. Батьками дитини записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 26.02.2014 року, виданого відділом ДРАЦС РС Звенигородського РУЮ у Черкаській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 37. Батьками дитини записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2024 справа № 694/1997/22 провадження 2/694/446/22 (набрало законної сили 05.01.2023) позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 43, розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до письмових свідчень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які підтвердили як свідки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 - мати дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки та сина, не дбає про їх навчання, не створює умов для дітей. З квітня 2022 року не спілкується з дітьми, коштів на утримання не надає.

Відповідно до акту від 30.10.2024, складеного депутатом Кердань Л.В. , за участю ОСОБА_3 в присутності свідків, вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак вона не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки та сина, не дбає про їх навчання, не створює необхідних умов для розвитку дітей. З квітня 2022 року взагалі не спілкується з дітьми, коштів на утримання не надає. Діти проживають з батьком ОСОБА_1 , який добре дбає про них та виконує свої батьківські обов`язки, діти доглянуті та належно забезпечені всім необхідним.

Згідно довідки № 13 від 29.10.2024, виданої сімейним лікарем КНП «Рижанівська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області, встановлено, що лікуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається виключно батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інший з батьків в лікуванні дітей участі не приймає.

Відповідно до довідок № 43, 44 від 07.08.2024, виданих директором Озірянської гімназії Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_3 , 2009 року народження, навчався в гімназії з 01.09.2015 року, а ОСОБА_4 , 2014 року народження, навчається в гімназії з 2022 року. Діти охайні, доглянуті, неконфліктні та активні. Проживають разом з батьком. Вихованням дітей займається батько, ОСОБА_1 , який під час навчання сина, доньки весь час відвідував батьківські збори, шкільні свята, брав та бере активну участь у житті дитини та класу. Мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , з 2019 року у освітньому закладі жодного разу не з`являлася, не цікавилася навчанням дітей, не відвідувала батьківські збори, класні та шкільні свята.

ОСОБА_1 відповідно до довідки-характеристики № 328 від 29.10.2024, виданої старостою Юхимчуком Д. , проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . Розлучений, виховує двох неповнолітніх дітей. По місцю проживання характеризується з позитивної сторони. По характеру спокійний, ввічливий. Веде здоровий спосіб життя. Скарг на ОСОБА_1 від жителів села не надходило. Компрометуючими матеріалами на ОСОБА_1 Озірнянський старостинський округ Водяницької сільської ради не володіє. Порушень ним громадського порядку, злочинів та інших негативних проявів на цей час не зафіксовано.

Відповідно до довідки № 331 від 29.10.2024 року, виданої старостою Озірнянським старостинським округом Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області Юхимчуком Д., вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають постійно без реєстрації в АДРЕСА_1 з липня 2019 року по даний час. Діти знаходяться на утриманні батька, без піклування і догляду зі сторони матері. За даною адресою мати дітей не зареєстрована і не проживає.

ОСОБА_1 , 1976 року народження, працює на посаді тракториста з 16 травня 2023 року по даний час. До виконання обов`язків ставиться добросовісно із відповідальністю, знання і вміння направляє на стабільне виконання роботи підприємства. Скромний, ввічливий, користується повагою серед колег (характеристика видана директором ПП «УРОС» Ульяницьким Р.С. від 30.10.2024).

Відповідно до довідок № 447, 300 від 28.10.2024 КНП «Звенигородська БЛІЛ» відомо, що ОСОБА_1 , 1976 року народження, на обліках в Звенигородському психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за допомогою не звертався.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем денної форми навчання за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування» ДНЗ «Звенигородський ЦППРК». Термін навчання до 30.06.2027 року. ОСОБА_3 зарекомендував себе як дисциплінований, старанний здобувач. За період навчання дисциплінарних порушень не накладалося (довідки № 803, 804 від 07.11.2024 ДНЗ «Звенигородський ЦППРК»).

Рішенням Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 66 від 05.11.2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Водяницької сільської ради Черкаської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її дітей - малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витребуваного витягу з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини Водяницької сільської ради від 04.11.2024 року, про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Під час засідання начальник ССД зачитала заяву ОСОБА_2 від 31.10.2024, про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, також очільниця ССД повідомила, що попередньо була домовленість по телефону (номер надав ОСОБА_1 ) з матір?ю ОСОБА_2 , що під час засідання комісії вона вийде на відеозв?язок. О 12 год 07 хвилин ОСОБА_2 зателефонувала по вайберу, де повідомила, що вона не заперечує, щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши, що в неї немає можливості піклуватися про дітей (розмова тривала 02:56 хв.).

Суд окремо зазначає, що ОСОБА_2 написала заяву від 07.04.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області, що позов ОСОБА_1 щодо позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів визнає.

Мати дитини фактично самоусунулася від виконання передбачених чинним законодавством батьківських обов`язків із виховання дітей, не забезпечує їх всім необхідним для життя, не дбає про здоров`я дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливало на фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Виходячи із встановлених у справі обставин, підтверджених перерахованими вище документальними доказами та поясненнями учасників справи, наданими в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII).

Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин ("Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Враховуючи наявні у справі достатні та переконливі докази суд переконаний, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не опікується ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча зобов`язана це робити, тобто зухвало ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дітей.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Суд окремо зазначає, що при розгляді цієї справи враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені в постанові від 19.02.2025 у справі № 147/277/24, зокрема, що згода одного з батьків на позбавлення його батьківських прав і свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, є достатніми підставами для позбавлення батьківських прав.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідачка відзиву або будь яких заперечень до суду не надала, подала заяву про визнання позову, є людиною працездатного віку, не надала доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього, не надала доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, хоча зазначила у заяві, що хворіє, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надала будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дітей. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання матір`ю матеріальної допомоги дітям щомісячно.

Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів буде вчинене в інтересах неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.

Відповідно до положень частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

За змістом частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У зв`язку з цим суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), з усіх видів заробітку відповідача (що фактично відповідає заявленому позивачем у позовних вимогах розміру у виді 50% від усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітніх дітей, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та буде достатнім для забезпечення їх належного утримання.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, аліменти підлягають до стягнення з 22.11.2024.

За пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає, що відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Оскільки позивач та його уповноважений представник заявили про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду додатково упродовж визначеного процесуальним законом строку, суд не вирішує зазначене питання під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 280-285, ч. 1 ст. 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Водяницької сільської ради (орган опіки та піклування), про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22.11.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та проголошено 30.04.2025 о 16.00 год.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.Ю.Смовж