Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Єдиний унікальний номер:704/144/25

Номер провадження 2/704/271/25

02 травня 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді Москаленко І.В., за участю секретаря Рябошапки Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна,

про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., яким було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №9494 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» боргу в сумі 15860 грн. 73 коп. за кредитним договором, також ТОВ «ФІНФОРС» звернулося до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., якою було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №98135 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» боргу в сумі 9006 грн. 00 коп. за кредитним договором.

Позивачка вважає, що вказані виконавчі написи було вчинено незаконно, з численими порушеннями діючого законодавства.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте представник позивачки ОСОБА_2 подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Представник відповідача ТОВ «ФІНФОРС» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивачки на розгляд справи за відсутності відповідачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, у прийнятті рішення покладається на думку суду.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності суду не подала.

Суд, оголосивши заяви, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо виконавчого напису №9494 від 08.11.2021 року.

Судом встановлено, що 08.11.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9494, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи: 41078230, правонаступником якого за Договором факторингу №13/09/2021 від 13.09.2021 року є ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» ідентифікаційний код юридичної особи: 40966896, заборгованості за кредитним договором №3281184 від 02.12.2020 року за період з 12.09.2021 року по 27.10.2021 року в сумі 15060,73 грн., в тому числі: 4591,80 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10468,93 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача 800 грн.(а.с.13)

20.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. відкрито виконавче провадження №68262817 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису ( а.с.11).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме про витребування копії документів, які стали підставою вчинення вищезазначеного виконавчого напису, з Київського державного нотаріального архіву надійшли відповіді, що відповідно до Акту №1 про вилучення до знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., серед внесених є акт 02-20 «Копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені», а саме 660 томів за період з 14 вересня по 23 грудня 2021 року ( а.с.73, 85).

Щодо виконавчого напису №98135 від 15.07.2021 року.

15.07.2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №98135, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи: 42987483, правонаступником якого за Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 24.02.2021 року є ТОВ «ФІНФОРС» ідентифікаційний код юридичної особи: 41717584, заборгованості за кредитним договором №153507-М від 21.12.2020 року за період з 24.02.2021 року по 02.07.2021 року в сумі 9006,00 грн., в тому числі: 3800,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5206,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.29).

08.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. відкрито виконавче провадження №66753375 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису ( а.с.41).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме про витребування копії документів, які стали підставою вчинення вищезазначеного виконавчого напису, з Київського державного нотаріального архіву надійшла відповідь, що приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву ( а.с.85).

В силу вимог ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1ст.39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч.1ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У зв`язку із набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

В порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачами не надано доказів в підтвердження того, що нотаріусу надано для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчені кредитні договори та документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненного 08.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрованого в реєстрі за №9494 таким, що не підлягає виконанню.

Також, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненного 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за №98135 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивачки підлягає сплачений судовий збір в рівних частках.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідачів на користь позивачки.

Судом об`єктивно встановлено, що представник позивачки Ткаченко М.О. подав до матеріалів справи та договір про надання правничої допомоги від 22.08.2024 року наступні копії: ордер на надання правничої допомоги від 22.08.2024; акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, у якому відображено вид наданих послуг та їх вартість, також остаточна сума, сплачена клієнткою 18000 грн. згідно товарного чеку від 01.05.2025 року.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат і розподіляються між сторонами на загальних підставах в силу ст.137, 141 ЦПК України.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази про сплату судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Адвокатом Ткаченком М.О. до початку розгляду справи по суті подано докази з приводу понесених його довірителькою витрат на правничу допомогу.

Отже, загальна вартість наданих послуг з правничої допомоги (вивчення матеріалів справи, складання та направлення адвокатських запитів, складання та подача до суду позовної заяви, складання клопотань про витребування доказів та участь у судових засіданнях) становить 18000 грн. 00 коп.

Суд, оцінюючи вартість послуг з правничої допомоги, виходить із такого.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 визначено наступне: Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/ дії/бездіяльність обох сторін.

Суд вважає вочевидь завищеними вартість надання окремих послуг, таких як складення та направлення адвокатських запитів та клопотань про витребування доказів, оскільки вони є типовими, формальними та не потребують докладання будь-яких особливих професійних навичок для їх написання. Також, судом враховується, що судовий розгляд було проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін , що свідчить про незначну складність даної справи і позивачка та його представник в судове засідання не з`явилися (представником позивачки подано заяву про розгляд справи в його відсутності) , а тому суд вважає також завищеною вартість представництва інтересів клієнта в суді.

З врахуванням рівня складності вказаної справи, обсягу виконаних робіт, враховуючи значення вказаної справи для сторін, середній рівень цін на аналогічні послуги на ринку юридичних послуг, суд приходить до висновку про можливість стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №9494, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» боргу в сумі 15860 грн. 73 коп. за кредитним договором №3281184 від 02.12.2020 року - таким, що не підлягає виконанню.

Визнати виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №98135, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС » боргу в сумі 9006 грн. 00 коп. за кредитним договором №153507-М від 21.12.2020 року - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ТОВ «ФІНФОРС » на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та 8000 грн. ( вісім тисяч грн.) витрат на професійну правничу допомогу. - по частині з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Представник позивачки: адвокат Ткаченко Михайло Олександрович, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Відповідачі:

товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» , 03150, вул. Загородня, 15, оф.313 м. Київ;

товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» , 01042., вул. Іоанна павла ІІ, буд.4/6, каб.508-2, м. Київ.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, 18001, вул. Байди Вишневецького, буд. 47, оф.310/1, м. Черкаси;

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, 18001, вул. Смілянська, буд. 118, оф.201, м. Черкаси.

Суддя І.В. Москаленко