Справа №173/3343/24
Провадження №2/173/299/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 року до суду звернувся позивач ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію до відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2024 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи в судове засідання на 06.01.2025 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 72533 грн. 68 коп. за період з 01.12.2023 по 30.09.2024 року та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» здійснює постачання електричної енергії споживачам на підставі ліцензії виданої за Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором про приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на підставі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Договір про постачання електричної енергії споживачеві опубліковано в засобах масової інформації на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКІ енергетичні послуги»

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в письмовій формі.

Споживачі електроенергії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в точці продажу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 є споживачами універсальної послуги та приєдналися до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оскільки продовжують споживати електричну енергію.

За адресою споживання електричної енергії: АДРЕСА_1 присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z350 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, зокрема з грудня 2023 р. по вересень 2024 р. включно, постачав електричну енергію.

Позивачем було отримано обсяги розподіленої електричної енергії від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по коду точки комерційного обліку 62Z350 споживача за адресою: АДРЕСА_1 . За період з 01.12.2023 р. - 30.09.2024 р. було спожито по приладу обліку 28429 кВт*г, на загальну суму 74983,68 грн., з яких сплачено 2450 грн.

Таким чином, заборгованість за спожиту електричну енергію, станом на 30.09.2024 р. складає 72533,68 грн.

Дану заборгованість відповідачі не сплачують в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи в судове засідання.

Відзив на позовну заяву відповідачами не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» здійснює постачання електричної енергії споживачам на підставі ліцензії виданої за Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429, що підтверджується копією постанови.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-УШ, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором про приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на підставі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Договір про постачання електричної енергії споживачеві опубліковано в засобах масової інформації на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКІ енергетичні послуги», що підтверджується копією договору.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково, через особистий кабінет в письмовій формі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачі приєднались до умов договору шляхом проведення часткових оплат за спожиту електричну енергію та в результаті споживання обсягів спожитої електроенергії. Довідка про обсяги спожитої електроенергії надана позивачеві оператором системи розподілу, функцію якого виконує АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідачі періодично вносили грошові кошти на оплату за спожиту електричну енергію.

Відповідачі споживали електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , контокорентний рахунок 74 та враховуючи положення п.1.2.15 ПРРЕЕ вони приєднались до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідачі неналежним чином не виконували свої зобов`язання, порушували умови договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиту електроенергію.

Обсяг спожитої електричної енергії в строк, встановлений договором, відповідачі не оплатили, внаслідок чого утворилась заборгованість перед замовником за спожиту електричну енергію в сумі 72533 грн. 68 коп., що підтверджується довідкою про обсяги спожитої електричної енергії та розрахунком заборгованості з оплати наданих послуг електропостачання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України - Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання здійснюю надання послуг з електропостачання до домоволодіння відповідачів.

Відповідачі в свою чергу порушували взяті на себе зобов`язання з оплати послуг електропостачання, не здійснюючи систематичну оплату наданих послуг. В зв`язку з чим у відповідачів виникла заборгованість з оплати за спожиті послуги електропостачання.

З метою досудового врегулювання спору відповідачам надіслано досудову вимогу про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію, що підтверджується копіями відповідних вимог. Однак відповідачі в добровільному порядку пред`явлені до них вимоги не виконали.

Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст. 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачі будь-яких доказів на спростування доводів позивача про наявність у них заборгованості не надали. А саме не надали доказів проведення своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиту електричну енергію, про погашення заборгованості за отримані послуги з електропостачання або її часткову оплату. Згідно наданого суду розрахунку вбачається, що відповідачі частково вносили грошові кошти на оплату спожитої електричної енергії. Та позивачем зараховані суми внесених відповідачами коштів на оплату спожитої електричної енергії.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати за електропостачання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. в рівних частинах з кожного, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», адреса: 49001, вул. Січових Стрільців, 4Д м. Дніпро, , заборгованість за спожиту електричну енергію яка виникла за період з 01.12.2023 року по 30.09.2024 року в загальній сумі 72533 (сімдесят дві тисячі п`ятсот тридцять три) грн., 68 коп.

Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», адреса: 49001, вул. Січових Стрільців, 4Д м. Дніпро, , витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., тобто по 757 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 06.05.2025 року

Дата набрання законної сили: 10.05.2025 року