Провадження № 2/638/2490/25
29 квітня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Тимченка А.М,
за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку із продовженням навчання, в обґрунтування якого зазначила, що 4 червня 2006 року її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис N? 114. Вона народилась народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьком є ОСОБА_2 - відповідач по справі. 20 січня 2009 року шлюб між батьками розірвано. Батько позивача ОСОБА_2 сплачував аліменти на їїх утримання у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 квітня 2008 року до мого повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивач навчається на 1-му курсі освітнього рівня «бакалавр» в Навчально-науковому інституті екологічної економіки і менеджменту Національного лісотехнічного університету України за спеціальністю 053 «Психологія» Початок навчання - 01 вересня 2024 року, закінчення навчання - 30 червня 2028 року - довідка НЛУ №? 807 від 10.10.2024 року, і потребує матеріальної допомоги (іжа, одяг і т.д.). Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 бажає продовжувати надавати матеріальну допомогу з зв?язку з продовженням навчання, але бажає щоб аліменти сплачувалися на підставі ріщення суду. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ізюм Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на коористь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , користь аліменти на утримання у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2024 року по 30 червня 2028 року.
Ухвалою суду від 27.12.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
Судом на адресу місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2024 року. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
Відповідно до змісту позовної зави позивач просить провести розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Від позивача не надходило заперечень проти заочного розгляду справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, відповідно до ухвали суду від 29 квітня 2025 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 9).
Відповідно до довідки Національного лісотехнічного університету України N? 807 від 10.10.2024 року, ОСОБА_1 навчається на 1-му курсі освітнього рівня «бакалавр» в Навчально-науковому інституті екологічної економіки і менеджменту Національного лісотехнічного університету України за спеціальністю 053 «Психологія». Початок навчання - 01 вересня 2024 року, закінчення навчання - 30 червня 2028 року.
Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Потреба повнолітньої ОСОБА_1 у матеріальній допомозі батька витікає з її навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим вона не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи.
Законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти не надав, як і не надав доказів того, що він є непрацездатним.
Водночас частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач не має можливості виконувати свій обов`язок з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Водночас позивачем належними і допустими доказами доведено наявність потреби у матеріальній допомозі.
Також, судом враховано, що ОСОБА_1 навчається на безоплатній формі навчання та у разі успішного навчання має право на отримання стипендії.
Позивачка всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не надала суду належних, достатніх і допустимих доказів того, що відповідач має можливість з урахуванням свого матеріального становища сплачувати аліменти на час її навчання у зазначеному позивачкою розмірі.
Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17 грудня 2024 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше ніж до 30 червня 2028 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 142, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17 грудня 2024 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до 30 червня 2028 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М.Тимченко