Справа № 128/4583/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2025 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 16143694 від 12.10.2021, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

13.09.2022 о 12:45 год в м. Вінниця, по вул. Зодчих, 5, відбулося зіткнення автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) від 13.09.2022, ОСОБА_2 визнав себе винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також, у Європротоколі зазначені відомості про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та відображена схема пригоди, коли сталося зіткнення.

Європротокол підписаний обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про їх згоду з викладеними обставинами в Європротоколі від 13.09.2022. Відповідач свою вину визнав та зазначив, що здійснив зіткнення під час обгону автомобіля «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 ». Потерпіла особа ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування.

20.09.2022 було проведено огляд транспортного засобу «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », щодо пошкоджень, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2022, та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень, звіт про визначеннякоєфіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу.

Згідно розрахунку на оплату № Ф-00001520 від 23.09.2022 та акту виконаних робіт, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », склала 44 800, 00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 44 800, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 29880 від 27.09.2022. Сума страхового відшкодування перерахована на рахунок СТО, де відбувався ремонт пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ФОП ОСОБА_4 . Враховуючи викладене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 44 800, 00 грн.

Транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », яким керував відповідач в момент дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2022, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207232487 в ПАТ «СК Перша».

ПАТ «СК Перша» визнало подію від 13.09.2022 страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу № 207232487 з урахуванням амортизаційного зносу та вирахуванням розміру франшизи, та рішення Господарського суду м. Києва по справі № 910/3444, у розмірі 27 825, 92 грн.

Враховуючи недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, відповідач повинен виплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової ПАТ «СК Перша», що склала 14 374, 08 грн. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача у розмірі 14 374, 08 грн.

29.07.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_5 уклали договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги від 29.07.2024, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 16143694 від 12.10.2021. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

З метою досудового врегулювання спору, 14.08.2024 відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідач проігнорував дану вимогу та не почав проводити ніяких платежів позивачу. В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України.

За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 14 374, 08 грн та судові витрати по справі (а.с. 1 4).

Ухвалою суду від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 51).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, попередньо позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечують, позов сторона позивача підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Проти додаткових пояснень відповідача сторона позивача заперечує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Дейнека О.В., надав суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Викладену у додаткових поясненнях правову позицію підтримує в повному обсязі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Зокрема в додаткових поясненнях у справі, що подані в письмовій формі, відповідач визнає факт дорожньо-транспортної пригоди за його участю як водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », та автомобіля марки «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_3 та свою вину в порушенні Правил дорожнього руху України. Проте відповідач категорично заперечує обгрунтованість заявленої позивачем суми позовних вимог у розмірі 14 374, 08 грн, оскільки позивач не врахував залишкову цінність пошкоджених складників транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », зокрема бампера заднього, решітки бампера заднього, накладки бампера заднього, направляючої бампера заднього, підсилювача бампера заднього та накладки арки задньої лівої, які було замінено на нові під час відновлювального ремонту; позивач не надав належних доказів фактичного розміру збитків та їх розрахунку; відсутні докази належного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО» до позивача; витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 12 793, 30 грн є необгрунтованими та непропорційними складності справи.

Відповідач наголошує, що пошкоджені запчастини, хоча й не можуть використовуватися за призначенням, беззаперечно мають певну цінність, що підтверджується їх потенційною ринковою вартістю за даними платформ AUTO.RIA та OLX, а якщо ремонт запчастин недоцільний, їх можна реалізувати як металобрухт, що має цінність у межах 300, 00 1 000, 00 грн за деталь, при цьому пошкоджені запчастини залишилися в розпорядженні ПрАТ «СК «ВУСО» або їх страхувальника ОСОБА_3 і можуть бути реалізовані на вторинному ринку.

Також позивач не надав доказів, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО» до ФОП ОСОБА_1 , наприклад, шляхом надсилання письмового повідомлення будь-якими засобами, що підтверджують факт направлення та отримання саме необхідного документу. Серед додатків до позовної заяви містяться повідомлення про відступлення права вимоги та акт про відшкодування збитків в порядку регресу, які начебто адресовані відповідачу. Разом з тим, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував факт направлення таких документів відповідачу.

Також відповідач заперечує вимогу позивача про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу з підстав неспівмірності витрат зі складністю справи. Дана справа є простою, оскільки факт дорожньо-транспортної пригоди та вини відповідача не заперечуються, позов стосується суброгації на суму 14 374, 08 грн, а розгляд відбувається в порядку спрощеного провадження. Заявлена сума 12 793, 30 грн, що становить майже 89 % від ціни позову, є явно непропорційною. Тому відповідач просить суд відмовити у стягненні витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 12 793, 30 грн у повному обсязі через їх недоведеність, непропорційність та невідповідність вимогам ст. 137 ЦПК України.

Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з неврахуванням залишкової вартості пошкоджених запчастин, відсутністю пропозиції щодо їх передачі, недостатністю доказів розміру збитків та недоведеністю права вимоги через неналежне повідомлення про відступлення. Альтернативно, у разі часткового задоволення позовних вимог: зобов`язати позивача передати відповідачу пошкоджені запчастини як умову задоволення позову; або зобов`язати позивача провести оцінку залишкової вартості пошкоджених запчастин та зменшити суму позовних вимог на відповідну суму, відмовити у стягненні витрат на правову (правничу) допомогу, розподілити судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а в разі відхилення позову покласти його на позивача.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

12.10.2021 між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено електронний поліс добровільного страхування наземного транспорту «Наша Автоцивілка» на транспортний засіб Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску (а.с. 5).

Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 13.09.2022, ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказав, що дорожньо-транспортна пригода за участі його транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », який застраховано в СК «Перша», та транспортного засобу «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », який застраховано в СК «ВУСО», під керуванням ОСОБА_6 , сталась за його вини (а.с. 6).

Згідно копії витягу з бази МТСБУ, договору добровільного комплексного страхування автовласника від 13.12.2021 серії ЕР № 207232487 та полісу № 207232487 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_2 застраховано в ПрАТ «СК «Перша», поліс є діючим станом на 13.09.2022, розмір франшизи становить 2 600, 00 грн, ліміт за шкоду майну 130 000, 00 грн (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до копії акта (Протоколу) огляду транспортного засобу заяви на виплату від 20.09.2022, складеного оцінювачем (спеціалістом ПРАТ «СК «ВУСО»), під час огляду транспортного засобу Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, червоного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , виявлено такі пошкодження: решітка бампера З розлом; накладка бампера З, сіра подряпини; бампер З розлом, подряпини; направляюча бампера З розлом; накладка арки ЗЛ розлом; вихлопна труба Л деформація; підсилювач бампера З деформація. Вказані пошкодження отримані при обставинах від 13.09.2022 (а.с. 11).

Згідно копії звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , від 13.09.2022, відповідно до замовлення ПрАТ СК «ВУСО» ТОВ «ЕК «Фаворит-Ассистанс» визначило коефіцієнт фізичного зносу КТЗ Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, що коефіцієнт фізичного зносу КТЗ Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 13.09.2022 дорівнює: Ез = 0,46 (а.с. 12 23).

Відповідно до копії рахунку на оплату № Ф-00001520 від 23.09.2022 та акту виконаних робіт № Ф-00001520 від 27.10.2022, вартість ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz GLA 250 2.0 АКПП, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 44 800, 00 грн (а.с. 24, 25).

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.06.2023 по справі № 910/3444/23, позов ПрАТ «СК «ВУСО» задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Перша» на користь ПрАТ «СК «ВУСО» 1 874, 88 грн шкоди, даним рішенням встановлено попереднє добровільне відшкодування шкоди ПрАТ «СК «Перша» як страховиком винної у ДТП особи в сумі 25 951, 04 грн, франшиза 2 600 грн (а.с. 26 27).

Згідно копії страхового акту № 2255189-1 від 27.09.2022, сума страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 16143694 від 12.10.2021 становить 44 800, 00 грн (а.с. 28).

27.09.2022 ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило переказ коштів у розмірі 44 800, 00 грн на рахунок ОСОБА_4 як страхове відшкодування згідно трахового акта № 2255189-1 від 27.09.2022 та договору № 16143694 від 12.10.2021, страхувальник ОСОБА_3 , заява 20.09.2022, рахунок № Ф-00001520 від 23.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 29880 (а.с. 29).

Відповідно до копії договору про відступлення права вимоги № 29/07/2024 від 29.07.2024, укладеного між ПАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та Суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 (новий кредитор), первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 30 31).

Згідно копії додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 29/07/2024 від 29.07.2024, до ФОП ОСОБА_5 перейшло право вимоги до ОСОБА_2 на суму 14 374, 08 грн (а.с. 32 33).

Відповідно до копії платіжної інструкції № 10, ФОП ОСОБА_1 перерахував на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» кошти у розмірі 103 741, 50 грн, як сплату згідно договору № 29/07/2024 від 29.07.2024, про відступлення права вимоги (а.с. 34).

Згідно копії акта (вимоги) № 2005316-1 про відшкодування збитків в порядку регресу від 30.07.2024, ФОП ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_2 про необхідність сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою його страхової компанії, яка складає 14 374, 08 грн. Та повідомлено, що до ФОП ОСОБА_1 перейшло право вимоги щодо стягнення з нього суми 14 374, 08 грн (а.с. 36).

Відповідно до копії повідомлення про відступлення права вимоги від 29.07.2024, ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило ОСОБА_2 про про відступлення своїх прав вимоги відшкодування у порядку регресу за договором страхування наземного транспорту № 16143694 від 12.10.2021 суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 (а.с. 37).

Відповідачем також надано фотокопії зображень пошкоджень автомобіля, д.н.з. НОМЕР_1 , а також адресованого йому ПрАТ «СК «ВУСО» листа Претензії про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в сумі 14 374, 08 грн, з додатками від 14.08.2023. Також відповідачем надано копію листа, датованого ним 23.08.2023, адресованого ПрАТ «СК «ВУСО», згідно якого відповідач не вбачає належних підстав для задоволення заявленої претензії в зв`язку з тим, що пошкоджені деталі транспортного засобу Mercedes-Benz GLA-class, д.н.з. НОМЕР_1 , йому не передавались та можливість такої передачі не розглядалась.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час виплати страхового відшкодування, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час виплати страхового відшкодування, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 13.09.2022, відбулась за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , який здійснив добровільне страхування даного автомобіля в ПрАТ «СК «ВУСО», та автомобіля «Mercedes-Benz GLA-class», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 , дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК Перша».

ПАТ «СК Перша» здійснило виплату страхового відшкодування страховику потерпілого з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахування розміру франшизи, а також за рішенням суду, в загальному розмірі 27 825, 92 грн, розмір франшизи становить 2 600 грн, при цьому сума страхового відшкодування, яка була розрахована та виплачена ПрАТ «СК «ВУСО» потерпілому ОСОБА_3 , становить 44 800 грн, отже сума, яка підлягає відшкодуванню винною особою страховику, становить 14 374, 08 грн.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018, по справі № 686/17155/15-ц. Так, Верховний Суд зазначив, що установивши, що вартість майнового збитку, завданого особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. У вказаній справі рішення місцевого суду, залишене без змін судом апеляційної інстанції, мотивоване тим, що солідарна відповідальність страхувальника і страховика, який виплатив страхове відшкодування, понад суму такої виплати законом не передбачена. Отже, з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, оскільки в цьому випадку у страховика не виникло обов`язку з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача в порядку відшкодування різниці між виплаченим страховим відшкодуванням за договором добровільного страхування наземного транспорту № 16143694 від 12.10.2021 та сумою, відшкодованою страховиком винної особи. Та відсутність підтвердження того, що боржник отримав направлене йому повідомлення про відступлення прав вимоги, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, заявлених новим кредитором, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Проте відповідач не довів виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові ПрАТ «СК «ВУСО».

З приводу клопотання відповідача про зобов`язання позивача провести оцінку залишкової вартості пошкоджених запчастин та зменшити суму позовних вимог на відповідну суму, або зобов`язати позивача передати відповідачу пошкоджені запчастини як умову задоволення позову, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 постанови №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з послідуючими змінами та доповненнями) постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в постанові №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що суди ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду(п. 14 постанови).

Однак, відповідачем не доведено вартості замінених пошкоджених деталей на нові, а вказано лише приблизну вартість аналогічних запчастин за даними платформ AUTO.RIA та OLX, які не мають відомостей про відповідність їх стану пошкодженим в даній ДТП запчастинам. Крім цього, матеріали цивільної справи не містять доказів передачі пошкоджених запчастин позивачу або залишення їх в розпорядженні ПрАТ «СК «ВУСО», або страхувальника ОСОБА_3 , і що вказані запчастини мають певну цінність та можуть бути реалізовані на вторинному ринку.

Зважаючи на викладене, оскільки відповідачем не доведено ні місце зберігання вказаних запчастин, ні їх залишкової вартості в пошкодженому стані, суд не може вирішувати питання про їх передачу відповідачу або зменшення суми позовних вимог на відповідну суму.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що потерпілому його страховиком здійснено відшкодування шкоди, завданої в дорожньо-транспортній пригоді, що була завдана відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована та страховик якого здійснив відшкодування такої шкоди страховику потерпілого в розмірі завданої шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, отже, страховик потерпілої особи набув право вимоги до відповідача в розмірі відкодування, що становить різницю між страховим відшкодуванням страховика відповідача та сумою завданої шкоди з урахуванням зміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), та до позивача правомірно перейшли права вимоги до відповідача,суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача зазначеної суми боргу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнутипонесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211, 20 грн (а.с. 45).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 12 793, 30 грн. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: договору № 88 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024; додаткової угоди № 1 акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (Правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024, відповідно до якого, адвокатом Трикозом Д.Є. було надано ФОП « ОСОБА_5 » наступні послуги: вивчення матеріалів страхової (регресної справи), формування правової позиції; підготовка та відправка адвокатських запитів; підготовка позовної заяви про відшкодування шкоди в порядку регресу; підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову; підготовка заяви, клопотання до суду в межах провадження у справі; представництво інтересів позивача в суді стосовно позову, загальна вартість наданих послуг складає 12 793, 30 грн; квитанції до прибуткового касовуого ордера від 18.10.2024 (а.с. 39 40, 41, 42).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг, наданих адвокатом, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ та судовий розгляд відбувався за відсутності учасників судового розгляду, що не потребувало представництва позивача в суді, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості наданих послуг в розмірі 12 793, 30 грн.

У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, тобто ціну позову, а також складність справи та її значення для сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін, а саме в розмірі 2 500 грн.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 76 82, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 261, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця " ОСОБА_5 " суму боргу в розмірі 14 374, 08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця " ОСОБА_5 " судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211, 20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець " ОСОБА_5 ", адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 05.05.2025.

Суддя: