Справа № 177/1422/24
Провадження № 2/177/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

29 квітня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Коваль Н. В.

за участі:

секретаря судового засідання Фурт Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну ДТП в розмірі 72686,85 грн., моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 200000,00 грн, судовий збір у розмірі 4239 грн. сплачений позивачем при подані позовної заяви та витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є власником транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 .

15.12.2022 близько 09 год. 50 хв. по вул. Віталія Матусевича м. Кривого Рогу поблизу електроопори №1448 водій належного ОСОБА_1 автомобілю «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 на неьому потратив у ДТП в якій з ним допустив зіткнення водій автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/37888-ІТ, складеного 22.11.2023 судовим експертом Пилипенком А.М. встановлено, що в діях водія ОСОБА_3 при керуванні автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається. При заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_2 при керуванні автомобілем ВАЗ «2101» вбачаються невідповідності вимогам п 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 року, яка набрала законної сили 12.03.2024 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважає, що 15.12.2022 року ДТП за участі належного позивачу автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , сталась внаслідок порушення водієм автомобілю ВАЗ «2101», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 п. 10.1, п. 10.4 ПДР України.

Внаслідок вищевказаного ДТП ОСОБА_2 власнику автомобілю MERCEDES-BENZ SPRINTER 513 CDI, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 21.11.2023 року № 160/M3-23, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , оціночна вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , становить 72686,85 грн.

Зазначає, що позивач неодноразово намагалась знайти порозуміння з ОСОБА_2 в питанні відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, але він повністю відсторонився від вирішення даного питання по суті, внаслідок цього позивач вимушена забирати кошти з власного сімейного бюджету, щоб "забезпечити відновлювальний ремонт належного їй автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , тому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 72686,85 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в тому, що внаслідок суспільного резонансу, спричиненого ДТП за участі маршрутного таксі - автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 до моменту набуття законної сили постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 року, якою визнала невинуватість водія ОСОБА_3 , зазнала необґрунтованого осуду від громадян, потенційних пасажирів маршрутного таксі та клієнтів транспортних перевезень. Внаслідок цього нею втрачено комунікацію з людьми, частково втрачено ділові зв`язки, що ускладнило взаємодію з органами місцевого самоврядування, підприємствами і організаціями, громадськістю. Позивач вимушена змінити свій сталий темп життя та вживати негайних заходів для відновлення комунікації з людьми та втрачених зв`язків. Фактично ОСОБА_1 була вимушена, всупереч положень частини 3 статті 62 Конституції України, доводити великому колу громадян, що ні вона, як власник, ні водій ОСОБА_3 не винуваті в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 15.12.2022 року, тому моральну шкоду оцінює в 200 000,00 грн.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 184).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 125,143, 180, 183), причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзиву не надано.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 116).

Зі згоди позивача та її представника, які не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/37888-ІТ, складеного 22.11.2023 судовим експертом Пилипенком А.М. в діях водія ОСОБА_3 при керуванні автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається. В діях водія ОСОБА_2 при керуванні автомобілем ВАЗ «2101» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП (а.с. 137-141).

Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 (а.с. 10), 15.12.2022 о 09 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Віталія Матусевича, поблизу електроопори №1448, ТЦ «ЮНІОН», водій ОСОБА_3 керуючи автобусом «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому був недостатньо уважним не врахував зміни в дорожній обстановці, та не обравши безпечної швидкості для руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух та при виникненні перешкоди чи небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, а здійснивши відворот керма ліворуч виїхавши на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та здійснював маневр розвороту, після чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Вказаною постановою провадження про справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова набрала законної сили 12.03.2024 (а.с. 10-11).

Таким чином, беручи до уваги викладене видно, що 15.12.2022 року ЖТП за участі належного їй автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , сталась внаслідок порушення водієм автомобіля ВАЗ «2101», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Отже, внаслідок вищевказаного ДТП ОСОБА_2 власнику автомобілю MERCEDES-BENZ SPRINTER 513 CDI, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода.

Відповідно до звіту про оцінку майна № 160/МЗ-23, складеного 23.11.2023 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 оціночна вартість матеріального збитку власника автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , складає 72686,85 грн.

Як зазначав в позові представник позивача, позивач неодноразово намагалась знайти порозуміння з ОСОБА_2 в питанні відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, але він відсторонився від вирішення даного питання по суті, внаслідок цього позивач була вимушена забирати кошти з власного сімейного бюджету, щоб забезпечити відновлювальний ремонт належного їй автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , що не оспорено відповідачем який в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свою цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦПК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А згідно ч. 1,2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивачу спричинена майнова шкода, внаслідок ДТП, яка виникла з вини водія ОСОБА_2 , тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення майнова шкода в розмірі 72686,85 грн..

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач внаслідок вчинення ДТП, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, та вважає що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 20000,00 гривень

Крім того, відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 4239,20 гривень (а.с.50).

Також, позивач надав заяву в якій просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 30000,00 грн.

Судом встановлено, що 14.02.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Стельмахом В.В. укладено договір про надання правової допомоги № 24 (а.с. 161-164). Також, в матеріалах справи міститься додаток до договору про надання правової допомоги від 14.02.2024, в якій зазначений гонорар (винагорода) за надання адвокатом послуг в розмірі 30000,00 грн., який є невід`ємною частиною договору (а.с. 165-166), копія ордеру на надання правничої допомоги(а.с. 7) та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 6).

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 141 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача подано договір про надання правової допомоги № 24 від 14.08.2024.2024, додаток до договору про надання правової допомоги від 14.02.2024.

Оскільки розмір витрат позивача на правничу допомогу є належно обґрунтованим, доведеним належними доказами, відповідач такий розмір витрат позивача не заперечив, клопотання про його зменшення як неспівмірного не надав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 72686 (сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 4239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень 20 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення виготовлене 01 травня 2025 року.

Суддя Н.В. Коваль