КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/208/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є. П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання кредитного договору недійсним, права вимоги припиненим, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Ідея банк" (далі ПАТ «ІдеяБанк»), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (в подальшому ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал") про визнання недійсним кредитного договору, права вимоги припиненим, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Просив суд визнати недійсним кредитний договір №Z.06.220.71449 від 12.07.2016 укладений між позивачем та ПАТ «Ідея банк», стягнути з ПАТ «Ідея банк» на користь позивача грошові кошти в сумі 178 100 грн., на відшкодування матеріальних збитків в сумі 128 100 грн., моральну шкоду в сумі 50 000 грн, визнати припиненими права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до позивача за кредитним договором №Z.06.220.71449 від 12.07.2016 і стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.07.2016 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z.06.220.71449 та в його забезпечення договір добровільного страхування життя у формі заяви №Z.06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя №ДСЖ001 від 25.05.2016.

Умовами кредитного договору встановлено, що банк надає позичальнику кредит в сумі 109500,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його банку разом з процентними платежами.

За договором позичальник погодився на страхування його майнових інтересів та укладення договору добровільного страхування його життя, доручив та надав розпорядження банку переказати страховику з кредитних коштів суму страхового платежу у розмірі 9501,00 грн.

Страховика ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.-КООП» визначено договором добровільного страхування життя, заявою на приєднання, яка за умовами Кредитного договору є його доповненням та невід`ємною частиною.

12.07.2016, позивач отримав від банку готівку в сумі 99900,00 грн. Позивач щомісячними платежами сплачував банку суму основного боргу разом з процентними платежами. За шістнадцять місяців користування кредитом сума платежів склала 114000,00 грн. Під час здійснення платежів позивачу стало відомо, що банк ввів його в оману умовами кредитування, включивши до суми кредиту неіснуючі витрати на оплату страхового платежу за договором добровільного страхування життя, який банк уклав з ним, не маючи на меті його реальне виконання, таким чином завищив суму основного боргу та інші похідні нарахування процентними платежами.

Рішенням суду від 06.10.2022 в цивільній справі №761/6243/19 визнано було недійсним укладений між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» договір добровільного страхування життя у формі Заяви № Z.06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ДСЖ001 від 25.05.2016.

Позивач наголошує на тому, що відповідач замовчував існування обману, приймав у виконання платежі та на шкоду позивачу зараховував в свій дохід кошти, що мали йти в погашення залишку суми кредиту. Доданий до позову розрахунок показує, що через завищення початкової суми кредиту АТ «Ідея Банк» бажав на шкоду позивачу отримати дохід у 10 разів більший за справедливий розрахунок.

Вказує, що умова кредитного договору, за якою він зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити нараховані на суму кредиту процентні платежі в повному обсязі, є несправедливою, якою створено істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивачу.

Під час укладення кредитного договору, банк замовчував існування зазначених обставин для досягнення цілі - укладення правочину, та якби позивач володів інформацією про такі обставини, то не вступив би на вкрай невигідних для нього умовах у кредитні відносини.

В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач стверджує, що після зупинення виконання платежів, зазнав морально-психологічних травм щоденними телефонними дзвінками з вимогою платежів банку, погрозами кримінального переслідування, арешту та вилучення майна, поширенням по місцю проживання листівок про розшук боржника з персональними даними та його фотографією.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 рокупозов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Ідея банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" про визнання кредитного договору недійсним, права вимоги припиненим, відшкодування збитків та моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано недійсним кредитний договір № Z.06.220.71449 від 12.07.2016, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Ідея банк".

Стягнуто з Акціонерного товариства "Ідея банк" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч грн.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Ідея банк» подало апеляційну скаргу. Просило скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року в частині визнання недійсним кредитного договору та відшкодування моральної шкоди, застосувавши строк позовної давності до даних правовідносин.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що висновок суду першої інстанції про введення АТ «Ідея Банк» в ману ОСОБА_1 спростовується тим, що позивач знав про первинну ціну договору в розмірі 109500,00 грн., що підтверджується довідкою повідомленням.

Цей факт було встановлено в рішенні суду № 761/919/18.

В даній довідці не вказано яка і куди сума мала б піти після отримання кредиту, тобто позивач дав згоду на укладання кредитного договору в розмірі 109 500,00 грн. (копія довідки додається).

Вважає, що позивачу було відомо про обставини і умови кредитного договору, так як він бачив, розумів та здійснював всі сплати, і річну ставку, і відсотки і інше, що безпосередньо нараховувалося на суму кредиту в цілому.

Вважає, що суд першої інстанції її невірно застосував ст. 230 ЦК України, як підставу визнання недійсним кредитного договору.

Щодо відмови суду першої інстанції у застосуванні строку позовної давності вказує, на те, що позивач не був позбавлений права звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва в 2019 році із позовом про визнання недійсним кредитного договору разом із позовною заявою про визнання недійсним заяви на приєднання до договору добровільного страхування життя.

Вважає, що позовні вимоги позивача не може бути задоволена з підстав спливу строку позовної давності.

Позивач не довів вину і участь банку в телефонних дзвінках і інших діях, які він описує в своєму позові в частині відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 22 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ПАТ «Ідея Банк» 128100 грн матеріальних збитків.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що позивач надав суду першої інстанції розрахунок суми стягнення грошових коштів, де з урахуванням приписів ст. 216, ч.2 ст.230, ст.1057-1 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу на відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок вчинення обману під час укладення кредитного правочину.

Не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неефективності позовних вимог, пропонуючи окремо заявити про застосування реституції за наслідками ухваленого судового рішення, проігнорувавши той факт, що позивач вже заявив реституцію вимогою про відшкодування матеріальних збитків.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

08 вересня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк», в якому він просив залишити її без задоволення.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12.07.2016 між позивачем та відповідачем1 було укладено кредитний договір №Z.06.220.71449 (далі по тексту-кредитний договір), предметом якого є надання позичальнику кредиту на поточні потреби в сумі 109500,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж.

Відповідно до п.1.1, 1.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п.1.7. договору, далі по тексту -«БПР» (при видачі кредиту у готівковій формі).

За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 21.9900% річних від залишкової суми кредиту (п.1.3 кредитного договору).

Пунктом 1.4. кредитного договору визначено, що за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку: переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечить чинному законодавству України, згідно договору страхування, вигодонабувачем за яким виступає банк. Детальні інформація щодо страхування міститься у заяві на страхування, яка додається до даного договору.

Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.6., 1.7. кредитного договору).

Пунктом 5.7. кредитного договору передбачено, що згідно постанови НБУ №168 від 10.05.2017р., реальна процентна ставка складає 100.1000%. Абсолютне значення подорожчання кредиту складає 136667.3000 гривень. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань за п.2.1. цього договору, яким обумовлено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках внесених включно до 12 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

Одночасно з кредитним договором між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено Заяву №Z.06.220.71449 дата 12.07.2016р. на приєднання до договору добровільного страхування життя № ДСЖ001 від 25.05.2016р.

Абзацем 4 вказаної заяви на приєднання визначено, що Заява, Договір, Правила є основою правовідносин між Страховиком та Страхувальником (Застрахованою особою, Вигодонабувачем) і у своїй сукупності складають індивідуальний договір добровільного страхування життя з індивідуальними умовами.

Загальний розмір кредиту складає 109500 грн., що включає в собі вартість страхового платежу.

Позивачу було виплачено 12.07.2016 кредитні кошти в сумі 99900,00 грн., що підтверджено змістом заяви на видачу готівки №TR.2783184.

Як вбачається з поданих до суду документів, а саме: платіжних документів; виписки банку по рахунку позивача; довідки ТОВ «Українське бюро кредитних історій від 13.04.2018, позивач починаючи з серпня 2016 року по листопад 2017 року, здійснював оплату за кредитом, згідно Графіку щомісячних платежів (п. 6.1. кредитного договору), загальний розмір сплачених коштів складає 114 000 грн.

Відповідно до договору факторингу №12/84 від 26.11.2020 укладеного між відповідачами право вимоги за спірним кредитним договором перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал".

25.05.2021 приватний нотаріус Данич О.Ф. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7775 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" заборгованості за кредитним договором №Z.06.220.71449, допущеної за період з 26.11.2020 по 10.05.2021, у розмірі 202 999,76 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08.11.2021р. у справі №761/31258/21, яке набрало законної сили 09.12.2021, було визнано виконавчий напис № 7775 від 25.05.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2022 у справі №761/6243/19, яке набрало законної сили 15.11.2022, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», визнано недійсним правочин - Заяву №Z06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя №ДСЖ001 від 25 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ІДЕЯ БАНК».

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо врахування обставин встановлених рішенням суду в справі №761/6243/19 від 06.10.2022 про визнання недійсним правочину - заяву № Z06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 25 травня 2016 року № ДСЖ001, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк».

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В процесі розгляду справи, стороною відповідача було заявлено про застосування позовної давності до даних правовідносин.

Право на звернення до суду за захистом, закріплене статтею 4 ЦПК України, кореспондується зі статтею 256 ЦК України, яка встановлює для особи часові межі для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та називає їх позовною давністю.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18.

Судом встановлено, що в лютому 2019 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсною Заяви №Z06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя №ДСЖ001 від 25.05.2016.

При цьому, суд першої інстанції наголошував увагу на тому, що саме рішенням суду у справі №761/6243/19, яке набрало законної сили 15.11.2022, були встановлені обставини, які впливають на дійсність кредитного договору, а саме: визнано недійсною Заяву №Z06.220.71449 на приєднання до договору добровільного страхування життя №ДСЖ001 від 25.05.2016, саме на виконання якої до початкової суми кредиту було включено неіснуючі витрати на оплату страхового платежу, з урахуванням чого, позивач не укладав би відповідний кредитний договір.

Тому суд першої інстанції вважав, що саме після набрання вказаним рішенням законної сили, позивач об`єктивно мав змогу звернутися до суду, посилаючись на преюдиційні факти, встановлені судовим рішення у справі №761/6243/19, врахування яких в даній цивільній справі стало встановлення судом тієї обставини, що умови кредитування було визначено відповідачем1 із застосуванням обману щодо обставин істотного значення.

Проте позивач не був позбавлений права звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва в 2019 році із позовом про визнання недійсним кредитного договору разом із позовною заявою про визнання недійсним заяви на приєднання до договору добровільного страхування життя та відшкодування збитків та моральної шкоди.

З позовом позивач звернувся до суду у грудні 2022 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги в оскаржуваній частині, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Ідея банк» судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі в сумі 2 971 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» (вул. Миколи Шепелєва, буд. 9, кв. 67, м. Київ, 03061, РНОКПП ) судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі в сумі 2 971 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана