Номер провадження 2/754/3342/25
Справа № 754/2781/25
У Х В А Л А

02 травня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - Франчука Ярослава Руслановича про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, поновити на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.02.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Подана заява обгрунтована тим, що позивачка, працюючи в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, проходила службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою. Отже, спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши заяву, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновків, що вказана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа.

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

Крім того, у ст.1 ЗУ «Про державну службу» визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Судом встановлено, що 18.10.2024 ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 про що свідчить свідоцтво про зміну імені.

Відповідно до наказів Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 318-о від 19.12.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 », від 06.11.2024 № 462 «Про введення в дію переліку змін № 6 до Організаційної структури Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків», від 14.11.2024 №31-ф «Про введення в дію переліку змін №1 до штатного розпису на 2024 року», пункту 1 частини першої статті 87, пункту 1 частини 4 статті 83 Закону України «Про державну службу», позивачку звільнено з посади заступника начальника відділу податкового аудиту з питань координації, звітності, аналізу та якості перевірок 20.12.2024 відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 ЗУ «Про державну службу» у зв`язку із скороченням чисельності та штату державних службовців.

Згідно листа від 06.01.2025 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність на виконання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подати декларацію.

Публічна служба - діяльність на політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1ст. 4 КАС України).

Отже, спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 333/298/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16, від 13.03.2019 у справі № 761/27364/17, від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, від 10.04.2019 у справі № 705/1664/17, від 29.06.2021 у справі № 357/7779/20.

Таким чином, позивачка працюючи в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, проходила службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Відтак, правовідносини щодо оскарження наказу про звільнення позивачки із публічної служби посади заступника начальника відділу податкового аудиту з питань координації, звітності, аналізу та якості перевірок стосуються дій відповідача як під час прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення публічної служби позивачки, тобто за своєю суттю є спором у сфері публічно-правових відносин, що підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду із позовом, що стосується питань проходження та звільнення з публічної служби, в зв`язку з чим, даний спір підвідомчий адміністративному суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Із врахуванням положень ст. 20 КАС України, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що даний спір підвідомчий адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 255, 260, 353 ЦПК України, ст.ст.4, 19 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - Франчука Ярослава Руслановича про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, поновити на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу - закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали суду складено - 02.05.2025.

Суддя В.О. Сенюта