Справа № 404/4679/24
Номер провадження 6/404/44/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільні справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21.10.2021-010000197 від 21 жовтня 2021 року у розмірі 14 628 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 411,40 грн.

04 березня 2025 року відповідач звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній цивільній справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначала, що судом було ухвалено рішення про стягнення з неї заборгованості у розмірі 14 628 грн. та 2 411,40 грн. судового збору. На даний час виконання вказаного рішення суду для неї ускладнюється у зв`язку з матеріальним становищем, так як вона проводить оплати по реструктуризації по кредиту за договором від 05 червня 2024 року № 101895099, по кредиту за договором від 05 червня 2024 року № 1232712, по кредиту за договором від 05 червня 2024 року № 4908254, по кредиту за договором від 05 червня 2024 року № -107866, по кредиту за договором від 29 травня 2024 року № О599712, оплата житлово-комунальних послуг кожного місяця (в зимовий період приблизно 3 000 грн.).

Вказувала, що 06 лютого 2025 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення у справі № 404/2520/23 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з неї заборгованості в сумі 47 688,75 грн. та судового збору у розмірі 2 684 грн. Для вирішення судових питань було залучено адвокатські послуги, які потягли за собою певні витрати. На її утриманні перебуває неповнолітня дитина до 18 років. У зв`язку з чим не має змоги сплатити усю суму одним платежем. Від виконання рішення ніяким чином не ухиляється та не відмовляється. Працює офіційно та сплачує податки. Готова сплачувати кожен місяць рівними частинами на протязі 12 місяців.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду письмові заперечення на заяву, у яких просив суд зменшити строк, на який просить розстрочити виконання судового рішення відповідач до 3 місяців. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про розстрочення виконання рішення суду з доданими до неї документальними доказами, суд дійшов наступних висновків.

Так судом установлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21.10.2021-010000197 від 21 жовтня 2021 року у розмірі 14 628 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 411,40 грн.

Відповідач звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній цивільній справі боргу в загальній сумі 17039,40 грн. терміном на 12 місяців.

Рішення не було оскаржене відповідачем.

Отже, відповідач погодилась з рішення суду, однак в силу вищевказаних, описаних нею підстав, просила суд розстрочити його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо).

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.

Приймаючи до уваги те, що боржник має намір добровільно виконати рішення суду, ухваленого на користь стягувача ТОВ «Споживчий Центр», яке просить розстрочити на 12 місяців, на думку суду, з огляду на невеликий розмір боргу, розстрочення якого не буде надмірним тягарем для ТОВ «Споживчий Центр», з урахуванням тяжкого фінансового положення боржника та наявність у неї неповнолітньої дитини і для неї, вищевказана сума боргу, у випадку її стягнення одноразовим платежем на користь позивача створить тягар, суд дійшов до висновку, що виконання вказаного судового рішення слід розстрочити на 3 місяці із сплатою щомісячного платежу рівними частинами, після набрання ухвалою суду законної сили.

За вищевказаних обстави заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 81,258-261,353-354,435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву, задовольнити частково.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 строком на 3 місяці виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2025 року у цивільні справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, загальним розміром 17039,40 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 5 679,80 грн. до 28 числа кожного місяця, після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 07.05.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова