Справа № 691/1344/24
Провадження № 2/691/202/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судового засідання Шаповал Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 23.07.1969 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 помер. За період їх спільного проживання у шлюбі з чоловіком ними був придбаний житловий будинок, який був оформлений на чоловіка. Зазначене підтверджується копією Свідоцтва по право приватної власності на житловий будинок від 29.05.1976 року ОСОБА_4 на цілий будинок по АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконкому Городищенської ради депутатів трудящих № 84 від 28.05.1976 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації в книзі № 26 за реєстром № 5584.

За свого життя її чоловік ОСОБА_4 27.12.2005 року уклав Спадковий договір, відповідно до якого, передав після своєї смерті Набувачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному, належне йому на праві особистої власності будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 житловою площею 33,8 кв.м., загальною площею 61,0 кв.м.

Згідно п. 6 цього договору Набувачі зобов`язались виконувати такі обов`язки:

6.1. щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати Відчужувачу грошову винагороду в розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

6.2. один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити потреби Відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

6.3. забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості;

6.4. в разі смерті Відчужувача поховати його на цвинтарі в с. Дирдин, Городищенського р-ну, Черкаської обл.

Згідно п. 7 вказаного Спадкового договору зазначено, що право власності на вказане в договорі будинковолодіння переходить до Набувачів майна в разі виконання ними умов цього договору та після смерті Відчужувача. В разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а вразі смерті другого з подружжя майно переходить до Набувачів за договором.

Також п. п. 11 передбачено, що для виконання вимоги в п. 6.4. цього договору Відчужувач призначає Виконавцем ОСОБА_5 .

Згідно п. 10 у разі невиконання Набувачами майна розпоряджень Відчужувача спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувачів майна у разі неможливості виконання ними розпоряджень Відчужувача.

Таким чином, керуючись п.7 Спадкового договору, після смерті її чоловіка право власності на вказане в договорі будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 житловою площею 33,8 кв.м., загальною площею 61,0 кв.м. після смерті одного із подружжя переходить до другого. Тобто на сьогодні власником даного майна являється вона - ОСОБА_1 , відтак вона є і Відчужувачем за даним Договором.

Після підписання її чоловіком даного Спадкового договору, Набувачі його не виконували, можливо частково у придбанні ліків і то тільки ОСОБА_3 . ЇЇ чоловік неодноразово звертався до відповідачів за допомогою, однак вони відмовляли йому, посилаючись на те, що вони дуже зайняті і не збираються використовувати свій вільний час на нього, а також у них бракує коштів на придбання для нього ліків.

З моменту укладення спадкового договору відповідачі декілька разів купували продукти харчування та ліки частково і то за кошти її чоловіка. По суті все виконувала вона, як дружина - прибирання житла, купівля продуктів харчування та купівля ліків. З початку 2007 року відповідачі взагалі перестали відвідувати її чоловіка за місцем його проживання та не відповідали на його телефонні дзвінки. Приїхали тільки, коли вже чоловік помер, на поховання. Після того більше не приїздили і не допомагали їй, як теперішній власниці будинковолодіння по Спадковому договору.

На даний час за нею ніхто не доглядає і будь-якої допомоги не надає. Їй 96 років, вона важко пересувається, потребує постійного догляду і допомоги. Усе по господарству виконувати сама не може, тому просить допомоги у подруги, ліки та продукти харчування вона купує за власні кошти.

П. 10 Спадкового договору передбачено, що у разі невиконання Набувачами майна розпоряджень Відчужувача спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувачів майна у разі неможливості виконання ними розпоряджень Відчужувана.

Вважає, що Відповідачі невиконанням чоловікових, а тепер її майнових та немайнових розпоряджень порушили умови Спадкового договору, що дає їй право для звернення до суду з позовом про його розірвання

Тому, враховуючи викладене вище, просила суд розірвати та визнати таким, що не підлягає виконанню, спадковий договір, укладений 27.12.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області СоколовоюО.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3770.Скасувати в Спадковому реєстрі реєстрацію вказаного спадкового договору.Скасувати державну реєстрацію заборони на відчуження будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внесену приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Соколовою О.М., зареєстровану в реєстрі за № 3771, після посвідчення вищевказаного спадкового договору (реєстраційний номер в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 2746669).

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла від нього заява, в якій він визнав позовні вимоги та просив розглядати справу у його відсутності.

Будучи належним чином повідомленим, відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду Черкаської області веб-порталу судової влади України, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, листа про розгляд справи за його відсутності від нього до суду не надходило.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає наступне.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 23.07.1969 року уклала шлюб із ОСОБА_4 (Свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 34)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області 02 липня 2007 року, актовий запис № 141.

ОСОБА_4 згідно Свідоцтва по право приватної власності на житловий будинок від 29.05.1976 року належав будинок по АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконкому Городищенської ради депутатів трудящих № 84 від 28.05.1976 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації в книзі № 26 за реєстром № 5584.

За свого життя ОСОБА_4 27.12.2005 року уклав Спадковий договір, відповідно до якого Відчужувач, яким був ОСОБА_4 , передав після своєї смерті Набувачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях кожному, належне йому на праві особистої власності будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 житловою площею 33,8 кв.м., загальною площею 61,0 кв.м.

Згідно п. 6 цього договору Набувачі зобов`язались виконувати такі обов`язки:

6.1. щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати Відчужувачу грошову винагороду в розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

6.2. один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити потреби Відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки в сумі має бути не меншою п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

6.3. забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості;

6.4. в разі смерті Відчужувача поховати його на цвинтарі в с. Дирдин, Городищенського р-ну, Черкаської обл.

Згідно п. 7 вказаного Спадкового договору зазначено, що право власності на вказане в договорі будинковолодіння переходить до Набувачів майна в разі виконання ними умов цього договору та після смерті Відчужувача. В разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а вразі смерті другого з подружжя майно переходить до Набувачів за договором.

Також п. п. 11 передбачено, що для виконання вимоги в п. 6.4. цього договору Відчужувач призначає Виконавцем ОСОБА_5 .

Згідно п. 10 у разі невиконання Набувачами майна розпоряджень Відчужувача спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувачів майна у разі неможливості виконання ними розпоряджень Відчужувача.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 4 ЦПК України, передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 ЦК України, передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України, передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до вимог ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 10.04.2023 року № 591/1419/20 дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Спадковий договір є нерозривно пов`язаним із його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору, тобто ініціювати розірвання спадкового договору в суді можуть лише відчужувач або набувач.

Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.

За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

У випадку, якщо витрати пов`язані із неналежним виконанням обов`язків набувачем понесли інші особи, зокрема, спадкоємці (наприклад, поховання відчужувача та інше), то у спадкоємців виникає право вимагати стягнення понесених витрат від набувача у порядку, визначеному главою 83 ЦК України («набуття, збереження майна без достатньої правової підстави»).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Суд зазначає, що посилання позивача на той факт, що власником даного майна являється вона - ОСОБА_1 , відтак вона є і Відчужувачем за даним спадковим договором, на підставі п.7 Спадкового договору є помилковими.

Суд враховуючи те, що з позовом до суду про розірвання спадкового договору звернулась не сторона спадкового договору, а дружина відчужувача, вважає, що законні підстави для задоволення позову відсутні, й тому суд не приймає визнання позову відповідачем ОСОБА_3 .

Оскільки, останнє відоме місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 та воно знаходиться на тимчасово окупованій території, він не має офіційної електронної адреси, то про ухвалення даного рішення має бути повідомлений згідно з порядком, визначеним ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно якої, учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 203, 215, 255, 1302, 1305, 1308 ЦК України, ст.ст.12, 13, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2025 року.

Суддя В. О. Черненко