Справа № 355/218/25
Провадження № 2-о/355/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій вказала, що 14. 01. 2025 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про надання інформації про період страхового стажу.

З відповіді дізналася, що до страхового стажу не зараховано період її навчання з 01. 09. 1981 року по 30. 06. 1982 року, оскільки у свідоцтві серії НОМЕР_1 містяться виправлення про період навчання.

Вказала, що з вересня 1981 року по червень 1982 року вона навчалася у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київського обласного навчального комбінату за спеціальністю бухгалтер с/г виробництва, проте у зв`язку з виправленнями у свідоцтві про закінчення навчання стосовно періоду навчання у страховий стаж не враховано, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Встановлення юридичного факту необхідно їй для нарахування страхового стажу, і підтвердити цей факт іншим чином, ніж через судове рішення вона не може.

Просить встановити юридичний факт навчання її у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київського обласного навчального комбінату за спеціальністю бухгалтер с/г виробництва у період з вересня 1981 року по червень 1982 року.

В судовому засіданні підтримала свою заяву і пояснила, що у 1981 року вона мала прізвище ОСОБА_2 та проходила навчання з вересня 1981 року по червень 1982 року Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київської області за спеціальністю бухгалтер с/г виробництва, при зверненні до ПФУ із заявою про отримання інформації щодо страхового стажу виявилося, що період її навчання їй не зарахують у страховий стаж, бо у свідоцтві про закінчення навчання є виправлення стосовно періоду навчання.

Просить встановити юридичний факт навчання, бо вона зверталася до архівних установ, але ніякої інформації не зберіглося.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що у 1981 році вона разом з ОСОБА_4 (колишнє прізвище ОСОБА_2 ) навчалася у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київського обласного навчального комбінату за спеціальністю бухгалтер с/г виробництва, у вересні 1981 року вони разом поступили у цей учбовий центр, і у червні 1982 року разом його закінчили, навчалися в одній групі.

При цьому суд дослідив оригінал свідоцтва свідка про її навчання у вказаному закладі у період з вересня 1981 по червень 1982 року.

Вислухавши пояснення заявниці, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»

Згідно ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ОСОБА_5 у вересні 1981 року поступила, а у червні 1982 року закінчила навчання у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київського обласного навчального комбінату за спеціальністю бухгалтер с/г виробництва.

Вказана обставина підтверджена копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 30. 06. 1982 року на ім`я ОСОБА_6 , та випискою з протоколу засідання кваліфікаційної комісії, а також показами свідка ОСОБА_3 , яка навчалася разом з заявницею у тому ж учбовому закладі у той же період часу, що підтвердила суду оригіналом свого свідоцтва про закінчення навчання.

Проте при зверненні до ПФУ у Київській області для уточнення страхового стажу заявниця дізналася, що період її навчання у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті не враховано до страхового стажу у зв`язку з тим, що у виданому їй свідоцтві маються ознаки виправлення у зазначенні періоду навчання.

Заявниця зверталася до архівних відділів Переяславської міської ради, Бориспільської районної військової адміністрації, Департаменту освіти і науки Київської міської ради, КУ «Трудовий архів», Державного архіву Київської області, проте отримала відповіді про те, що документи Переяслав Хмельницького учбового центру на зберігання не надходили.

Факт періоду (дати) навчання є юридичним фактом, який дає заявниці право на правильне та законне нарахування пенсійного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що заява ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами, вона підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 315,316,319,258,264,265,268,273 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вересня 1981 року по червень 1982 року навчалася у Переяслав Хмельницькому навчальному пункті Київського обласного навчального комбінату за спеціальністю бухгалтера с/г виробництва згідно свідоцтва про навчання серії НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко