Справа № 541/604/25
Номер провадження 2/541/551/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157 про припинення обтяження на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська державна нотаріальна контора,

встановив:

10 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157 про припинення обтяження на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська державна нотаріальна контора.

На обґрунтування позовних вимог в направленій на адресу суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що при спробі вчинення нотаріальних дій з належним позивачу нерухомим майном, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 25.04.2019 реєстраційний номер 109 в архівній частині - Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріус виявив архівний запис про обтяження за номером 1798676, який був зареєстрований Першою Миргородською державною нотаріальною конторою 24.03.2005, що, як зазначено в реєстрі, був внесений на підставі: повідомлення, б/н, 27.11.1991, Миргород банк ощадний. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Об`єкт обтяження: невизначене майно, недобуд. жилий будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле. Власник: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 7241MIRGOROD1, Архівна дата: 26.07.1999, Дата виникнення 26.07.1999, № реєстра: 827-2, внутр. № 3001023В28F02А353543, комментарий: 91-82. Позивач зазначила, що жодної заборгованості перед АТ «Ощадбанк» не має, що підтверджується довідкою, виданою філією - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10016/0157, що документи на підставі яких накладалась заборона знищені і банк просить припинити обтяження. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. 27 січня 2025 року на офіційну електрону адресу АТ «Ощадбанк» contact- була надіслана, підписана електронним підписом, відповідна вимога про зняття обтяження. Однак, обтяження банком не припинене. Так як, заборгованості не існувало, як і підстав для існування обтяження документи в банку не були збережені. В Миргородській державній нотаріальній конторі нотаріус Бобир Олена Юріївна повідомила, що всі документи, що могли стосуватися цієї заборони передані на зберігання в обласний архів і вона не може зняти заборону, тому приватним нотаріусом Лавренко Наталією Володимирівною на платне замовлення позивача був зроблений запит до Полтавського обласного нотаріального архіву стосовно цього обтяження. Відповідь надійшла, що жодного запису, який міг би бути підставою реєстрації обтяження в Єдиному реєстрі заборон не виявлено, в проханні надати копію відповіді нотаріус відмовила, посилаючись на нотаріальну таємницю. Таким чиним неможливо встановити на підставі яких документів накладалась заборона, а отже і зняти заборону в рамках вчинення нотаріальної дії. Позивач стверджує, що оскільки, жодних підстав для обтяження її нерухомого майна не існує, то порушуються права позивача, передбачені ст. 41 Конституції України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Позивач просить прийняти судове рішення щодо зняття заборони та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно зареєстрованого за номером 1798676 від 24.03.2005 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157 про припинення обтяження на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша Миргородська державна нотаріальна контора, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду від 28 лютого 2025 року отримана позивачем 04 березня 2025 року.

04 березня 2025 року позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157 про припинення обтяження на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська державна нотаріальна контора, в якій усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 28 лютого 2025 року.

Ухвала суду від 05 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 березня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначили, що АТ «Ощадбанк» заперечує проти заявлених вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. АТ «Ощадбанк» не допустив порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачки. За відсутності жодного запису, який міг би бути підставою реєстрації обтяження в Єдиному реєстрі заборон, у Банка відсутні підстави для звернення із заявою про припинення обтяження підстав для якого не існує. Банк не може відповідати за помилкове внесення/перенесення даного обтяження до реєстру заборон. Крім того, за наявної у АТ «Ощадбанк» інформацією нерухоме майно - недобудований житловий будинок загальною площею 200,6 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 - в заставі Банку не перебуває, інформація щодо заборгованості, в тому числі кредитної, позивачки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Дані обставини також підтверджені довідкою, виданою позивачці філією - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10016/0157. Наводячи перелік правових норм відносно захисту права власності, позивачка не зазначає яким чином їх порушує саме АТ «Ощадбанк». У відзив на позовну заяву також, зазначають, що АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачці майном, не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси останньої, у відповідача відсутній обов`язок відповідати за даним позовом, зокрема відносно помилкового внесення/перенесення обтяження, що в свою чергу є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Виходячи з наведеного просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» відмовити повністю (а.с. 30-38).

24 березня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зокрема зазначила, що обставини, зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву не можуть бути підставою відмови у задоволенні позову (а.с. 44-48).

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 70).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 408582351 від 18.12.2024 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про обтяження за реєстраційним номером 1798676, який був зареєстрований Першою Миргородською державною нотаріальною конторою 24.03.2005 року, що, як зазначено в реєстрі, був внесений на підставі: повідомлення, б/н, 27.11.1991, Миргород банк ощадний. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Об`єкт обтяження: невизначене майно, недобуд. жилий будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле. Власник: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 7241MIRGOROD1, Архівна дата: 26.07.1999, Дата виникнення 26.07.1999, № реєстра: 827-2, внутр. № 3001023В28F02А353543, комментарий: 91-82 (а.с. 4-5).

Відповідно до довідки філії Полтавського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157 від 18.12.2024 року, філія - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомило, про виконання зобов`язань за кредитною угодою позичальником ОСОБА_1 , в повному обсязі та припинення обтяження (заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 1798676). Станом на 18.12.2024 року виданий кредит погашено повністю. Згідно «Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначення строків зберігання», що затверджений Постановою Правління Національного банку України від 08 грудня 2004 року № 601, кредитний договір по даному позичальнику знищено, в зв`язку із закінченням строків зберігання та відновити його не мають можливості. Зважаючи на вищевикладене, просять зареєструвати припинення обтяження - заборони на нерухоме майно: невизначене майно, недобуд. жилий будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, яке накладено Першою Миргородською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 1798676 (а.с. 6).

27 січня 2025 року позивач зверталася до АТ «Ощадбанк» з заявою, в якій посилаючись на те, що вона не має жодних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», а ті, що колись були вчасно виконано в повному обсязі, вимагала подати заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження (заборона на нерухоме майно), реєстраційний номер обтяження 1798676. Однак, заява про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна банком не подано і зазначене обтяження не припинене (а.с. 7).

З наведеного слідує, що позивач виконала зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» за кредитною угодою і станом на 18.12.2024 року виданий кредит погашено повністю.

Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Отже, у зв`язку із виконанням позивачем зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» за кредитною угодою, обтяження (заборона на нерухоме майно), реєстраційний номер обтяження 1798676 повинно бути припинене з подальшим вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження (заборона на нерухоме майно), реєстраційний номер обтяження 1798676.

Незважаючи на це, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про обтяження за реєстраційним номером 1798676, який був зареєстрований Першою Миргородською державною нотаріальною конторою 24.03.2005 року, що, як зазначено в реєстрі, був внесений на підставі: повідомлення, б/н, 27.11.1991, Миргород банк ощадний, оскільки АТ «Ощадбанк» не здійснило необхідних дій пов`язаних з припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру після виконання позивачем зобов`язань за укладеною за кредитною угодою.

Докази про наявність підстав для продовження обтяження на зазначене в позові майно в справі відсутні.

В статті 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Тобто, наявність обтяження (заборони) на нерухоме майно позивача за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката; 5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості; 5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки; 5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво); 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З матеріалів справи слідує, що АТ «Ощадбанк» не виконав зобов`язань щодо звернення до держателя або реєстратора Державного реєстру із заявою про припинення обтяження (заборони відчуження нерухомого майна) і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, яка наразі є чинною, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення щодо застосування положень статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (правовий висновок Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі № 6-26цс13).

При вирішенні спору суд враховує, що припинення обтяження (заборони відчуження) нерухомого майна позивача не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства,Конституції України, бере до уваги, що позивач позбавлений можливості вчинити правочини щодо майна, зважає, що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» - накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Згідно п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 - нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

Враховуючи, що на належне позивачу майно накладено заборону, що порушує її право власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і у матеріалах справи міститься інформація про відсутність невиконаних зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Ощадбанк», суд дійшов висновку, що обтяження речових прав на нерухоме майно зареєстроване 24 березня 2005 року Першою Миргородською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1798676, тип обтяження: заборона (архівний запис), об`єкт обтяження: «невизначене майно, недобуд. жилий будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле» слід припинити.

Щодо посилання представника відповідача про неналежність АТ «Ощадбанк», суд констатує наступне.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилання їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.

За приписами ст.22 Закону СРСР№1305-1 від 06.03.1990 "Про власність в СРСР" у власності союзної республіки (тобто, Української РСР) перебувають майно органів влади і управління союзної республіки, культурні та історичні цінності народів союзної республіки, кошти республіканського бюджету, республіканські банки, республіканські страхові, резервні та інші фонди, а також підприємства і народногосподарські комплекси, вищі навчальні заклади республіканського значення, об`єкти соціально-культурної сфери та інше майно, що забезпечує суверенітет, господарську самостійність республіки, її економічний і соціальний розвиток.

З часу прийняття Українською РСР Закону України "Про власність" № 885-XII, тобто з 26 березня 1991 року, у статті 34 такого Закону було визначено об`єкти права загальнодержавної (республіканської) власності.

Згідно ст. 34 Закону України «Про власність» загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток.

Відповідно до пункту 2 Постанови ВРУ від 20.03.1991 "Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку "Укрпромбудбанк", Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України).

Із статуту Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, зареєстрованого НБУ 31 грудня 1991 року відомо, що Державний спеціалізований комерційний Ощадбанк України (Ощадбанк України), створений відповідно до Закону України від 20 березня 1991 року «Про банки та банківську діяльність» і входить в банківську систему України.

Постановою КМУ від 21.05.1999 за №876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. 02 червня 2011 року внесено зміни до Статуту Банку, якими слово «відкрите» змінено на «публічне».

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. №568 «Питання акціонерного товариства Державний ощадний банк України» затверджено статут такого банку, згідно якого цей банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за №4.

З вищевикладеного вбачається, що з моменту створення системи ОСОБА_2 і до сьогоднішнього часу такі відносяться до державних банків, а відповідач є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, який перетворено з Українського Республіканського банку Ощадного банку СРСР в інтересах якого накладено заборону.

З огляду на наведене позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном.

За встановлених обставин право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом припинити обтяження речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити обтяження речових прав на нерухоме майно зареєстроване 24 березня 2005 року Першою Миргородською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1798676, тип обтяження: заборона (архівний запис), об`єкт обтяження: «невизначене майно, недобуд. жилий будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле».

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10016/0157, , адреса місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001.

Третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: вул. Гоголя, 165, м. Миргород, Полтавська обл.

Повний текст судового рішення складено 05 травня 2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська