Провадження №: 2/336/1952/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участі секретаря судового засідання Подліянової Т.Ф., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Александрова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про знаття арешту з майна та скасування заборони на відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Александрова О.О. звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

24.03.2025 позивачем ОСОБА_1 через свого представника адвоката Александрова О.О. подано до суду клопотання про долучення документів, а саме позовної заяви в новій редакції.

Позов обґрунтовує тим, що позивач разом зі своїми батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та своїм братом ОСОБА_4 отримали у спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після їх смерті єдиним їх спадкоємцем є ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Автоматизованій системі виконавчого провадження, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №395533302 від 18.09.2024, відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 не має будь-яких обмежень та арештів.

Проте, маючи намір розпорядитися часткою своєї власності в квартирі, шляхом її продажу, ОСОБА_1 стало відомо, що на квартиру Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладено арешт, а саме: арешт нерухомого майна з Реєстраційним номером обтяження № 8382608 зареєстровано: 20.01.2009, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, б/н, 19.01.2009, Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, старший д/в Бубновець І.С., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно Власник: ОСОБА_1 .

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є правонаступником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

09.12.2024 та 06.03.2025 представник позивача - адвокат Александров О.О. звертався до Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання інформації про арешти та з проханням зняти арешту із спірної квартири. Однак, відповіді не отримав, у зв`язку із чим був змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 27.03.2025 відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

21.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, старшим виконавцем Бубновець І.С. 19.01.2009 винесено постанову про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №6905728, відкритого на підставі виконавчого листа №1-613/07 від 27.03.2008, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про конфіскацію всього майна, яке належить ОСОБА_1 в дохід держави. Також, відповідач зазначає, що не має можливості надати суду копії матеріалів зазначеного виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що спливли строки їх зберігання у архіві (куди передаються завершені виконавчі провадження) та вони були знищені. Крім того, відповідач не є уповноваженим суб`єктом державної реєстрації прав та їх обтяжень (державним реєстратором), який має право зняти арешт зі спірного майна.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.05.2007.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 за №418969323 від 21.03.2025 існує заборона відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна з Реєстраційним номером обтяження № 8382608 зареєстровано: 20.01.2009, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, б/н, 19.01.2009, Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, старший д/в Бубновець І.С., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, Власник: ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Інформації з єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 не має будь-яких обмежень та арештів.

Відповідно до інформації, наданої відповідачем у відзиві, матеріали виконавчого провадження №6905728, в межах якого старшим виконавцем Бубновець І.С. 19.01.2009 винесено постанову про арешт майна боржника, знищені за спливом строку зберігання в архіві. Тобто виконавче провадження було закінчено та матеріали виконавчого провадження були передані в архів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Положеннями ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини виконавцем.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначені норми, суд вважає, що за встановлених обставин у виконавця відсутні підстави для зняття арешту, а отже позивач правомірно звернувся за захистом своїх прав до суду.

Таким чином, оскільки наданими суду доказами підтверджено відсутність на цей час правових підстав для знаходження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 під арештом, виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні відділу ДВС відсутні, і арешт нерухомого майна порушує права позивача, позбавляючи його права розпоряджатись належним йому на праві власності майном, а також, враховуючи те, що судом не встановлено неправомірних дій з боку державного виконавця, суд дійшов висновку про необхідність зняття арешту з майна.

На підставі зазначеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону відчуження, який було накладено на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 19.01.2009, виданої старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бубновець І.С., правонаступником якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), реєстраційний номер обтяження: 8382608 від 20.01.2009, з нерухомого майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 19304833, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд.5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.Л. Коваленко