Справа №461/3424/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового Маковської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців.

Свої вимоги мотивує тим, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_2 . Протягом останніх років ОСОБА_2 вчиняє відносно своєї матері домашнє насильство, а саме: чинить психологічний тиск, піднімає руку, погрожує фізичною розправою.

21.01.2025 року був винесений терміновий заборонний припис серії АА №610327,

відповідно до якого, 21.01.2025 року бо 19:45 год ОСОБА_2 прийшов з ознаками алкогольного сп`яніння за за адресою свого проживання: АДРЕСА_2

та вчинив відносно матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: словесно ображав, кричав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск. Даний припис було складено строком на 5 діб.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №

461/977/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, за те, що 21.01.2025 року о 19:45 год ОСОБА_2 прийшов з ознаками алкогольного сп`яніння за за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 та вчинив відносно матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме словесно ображав, кричав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск.

21.02.2025 року був винесений ще один терміновий заборонний припис серії АА

№610354, відповідно до якого, 21.02.2025 року о 12:00 год ОСОБА_2 за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 вчинив відносно матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: словесно ображав, кричав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск. Даний припис було складено строком на 5 діб.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 19.03.2025 року у справі №

461/1610/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, за те, що 21.02.2025 р. о 12 :00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері психологічне домашнє насильство, а саме: кричав, словесно ображав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск.

Не зважаючи на вказані тимчасові заборонні приписи та постанови суду ОСОБА_2

продовжує вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_1 . Заявниця, зазначає, що вжиті раніше поліцією та судом заходи не принесли очікуваного результату, тому вважає, що видача обмежувального припису наразі єдиний дієвий спосіб захистити її від насильства з боку ОСОБА_2 . Враховуючи наведене просить заяву задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі.

Заявниця та її представниця подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги заяви підтримують та просять задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що таку слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , що вбачається з матеріалів справи.

Відносно ОСОБА_2 було видано термінові заборонні приписи № 610327, 610354.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі № 461/977/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення - штраф, за те, що 21.01.2025 року о 19:45 год ОСОБА_2 прийшов з ознаками алкогольного сп`яніння за за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 та вчинив відносно матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме словесно ображав, кричав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 19.03.2025 року у справі №

461/1610/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення - адміністративний арешт строком на 10 діб, за те, що 21.02.2025 р. о 12 :00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері психологічне домашнє насильство, а саме: кричав, словесно ображав, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняється домашнє насильство відносно ОСОБА_1 про що свідчать складені відносно ОСОБА_2 винесені термінові заборонні приписи відносно кривдника.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 є постраждалою особою від домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, так як систематично піддавалася протиправним діям зі сторони ОСОБА_2 , що підтверджує необхідність застосування спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувального припису стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 вказаної статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, враховуючи зібрані у справі докази, з метою запобігання та протидії насильству суд дійшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та видати стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис з визначенням заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме:

?заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

Повний текст рішення складено 06.05.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.