Справа № 214/3635/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

05 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Примакова Костянтина Олексійовича, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні та сумісного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Примаков К.О., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою 29.04.2025, в якій просить суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх сумісного проживання за однією адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позову заяви передано у провадження судді Євтушенку О.І. 29.04.2025.

Згідно з відповіддю №1336380 від 30.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, заявник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 16.08.2024 та дотепер.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи. Вказана норма також гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з нормами цивільно-процесуального закону, завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Положення про підсудність цивільних справ врегульовано главою 2 розділу I ЦПК України. При цьому, у силу ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При вирішенні питання прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (зі змінами та доповненнями), Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» від 16.01.2003, місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його найму, піднаймання, тимчасового проживання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Отже, на території України обов`язковій реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування фізичної особи.

Разом з тим, у нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання (у даному випадку заявник вказує одночасно дві фактичні адреси проживання як у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., Україна, так і за кордоном у м. Еншеде, Швеція), але зареєстроване може бути лише одне місце проживання. На цьому також акцентує увагу Верховний Суд у постанові від 24.06.2024 у справі №554/7669/21.

За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, заявник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 16.08.2024 та дотепер, що визначає підсудність пред`явленої її представником заяви Дніпровському районному суду м. Києва.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження, підстави для застосування визначених ЦПК України правил альтернативної чи виключної підсудності у даному випадку немає. Обставини, які б вказували на підсудність даної справи Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, також відсутні.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Примаковим К.О., про встановлення факту перебування на утриманні та сумісного проживання, в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України підлягають передачі на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем проживання заявника.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України). Окремо звертаю увагу на неприпустимість спорів про підсудність між судами та обов`язковості прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана (передана) в порядку ст.31 ЦПК України, що регламентовано ст.32 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 187, 260, 261, 316, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Примакова Костянтина Олексійовича, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні та сумісного проживання передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу суду складено та підписано 05.05.2025.

Суддя О.І. Євтушенко