Справа № 703/2449/25
2-н/703/268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,-

в с т а н о в и в :

29 квітня 2025 року ТОВ «Холд Лімітед» через систему «Електронний суд» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Суддя, вирішуючи питання щодо можливості видачі судового наказу за вищевказаною заявою, приходить до наступного висновку.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Стаття 163 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Водночас, п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, у поданій заяві заявник просить стягнути ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2022 року включно в розмірі 5123 грн. 82 коп., 3% річних в сумі 204 грн. 25 коп. інфляційні втрати в розмірі 816 грн. 94 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

Водночас, суддя констатує, що з матеріалів поданої до суду заяви про видачу судового наказу не вбачається за який конкретний період часу у ОСОБА_1 виник борг за спожитий природний газ.

Заявником на підтвердження заявлених вимог надано розрахунок боргу боржника ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), в якому зазначено період нарахування заборгованості за спожитий природний газ із січня 2019 року по березень 2025 року. Однак, з доданого до матеріалів заяви про видачу судового наказу розрахунку боргу боржнику ОСОБА_1 вбачається, що нарахування боргу у січні 2019 року починається не з нульового показника, а з суми 4920 грн. 75 коп., при цьому сума нарахування боргу за січень 2019 року становить 1631 грн. 14 коп. Відтак сума нарахування за січень 2019 року (кінцеве сальдо) за 1 місяць очевидно в рази перевищує розмір щомісячного нарахування за спожитий газ.

Вказане позбавляє суд можливості перевірити чи пред`явлено вимоги в межах строку позовної давності та в сукупності з загальним розміром заборгованості свідчить про наявність спору про право, оскільки станом на січень 2019 року наявна заборгованість у розмірі 4920 грн. 75 коп., при цьому загальні вимоги стягувача включають і даний борг також, з урахуванням частково сплачених сум.

В свою чергу, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для відмови у видачі судового наказу з тих підстав, що вимогу пред`явлено за період, що виходить за межі загального строку позовної давності.

За приписами ч. 2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Таким чином, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та, відповідно, доводити факт переривання строку позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування строку позовної давності.

Керуючись ст. 165, 258, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» право звернення з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: В.В. Волосовський