Справа №949/872/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Клюйка А.О. (ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1168048 від 10.04.2025 року) звернулася в суд із заявою та просить встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №690434, виданого 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 19 липня 2005 року, площею 1,77 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №941, в якому вона вказана як ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги представником заявника мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок площею 1,77 га, розташованих на території Соломіївської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, право власності на які підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №690434, виданого 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 19 липня 2005 року, площею 1,77 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №941.

Однак у вказаному Державному акті прізвище його довірительки зазначено як " ОСОБА_3 ", хоча її паспорт громадянина України та інші правовстановлюючі документи засвідчують, що її прізвище " ОСОБА_4 ".

Через дані розбіжності виникли сумніви, що дані земельні ділянки дійсно належать ОСОБА_1 .

Вважає вказану помилку в написанні прізвища заявниці допущено через неуважність осіб при видачі Державних актів на право власності на земельну ділянку.

Отримати новий Державний акт з виправленим прізвищем неможливо оскільки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав. Підтвердженням права власності на земельну ділянку буде витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку чинне законодавство не передбачає.

З огляду на вказані обставини, заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Представник заявника зазначає, що встановлення даного факту необхідне для оформлення права власності на земельні ділянки та породжує в подальшому у ОСОБА_1 право розпоряджатися належними їй земельними ділянками та здійснювати усі правомочності як власника.

До початку судового засідання, через канцелярію суду, представником заявниці адвокатом Клюйком А.О. подано заяву про розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без їхньої участі. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Дубровицької міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, письмових заперечень на заяву з наданням доказів, що її спростовують, суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується доданою до матеріалів справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 23 листопада 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області (а.с.6-7).

Згідно картки фізичної особи платника податків (а.с.8), пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 11 травня 2023 року (а.с.11), диплому серії НОМЕР_3 виданому 26 червня 1990 року (а.с.36) посвідчення громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_4 від 23 липня 1993 року (а.с.37), заявниця значиться як ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 06 серпня 1969 року (а.с.9) дівоче прізвище заявниці значиться як " ОСОБА_5 ", місце народження с. Соломіївка Дубровицький район Рівненська область.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружина змінила прізвище на " ОСОБА_4 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області з наявними у ньому виправленнями у прізвищі " ОСОБА_4 " з букви "т" та букву "д", яким встановлено вірити та проставлено печатку та підпис посадової особи органу, що видав дане свідоцтво (а.с.10).

При цьому, те що прізвище чоловіка заявниці " ОСОБА_4 " підтверджується також доданою до матеріалів справи копією паспорта серії НОМЕР_7 , виданого 08 листопада 1999 року та копією картки платника податків (а.с.39, 40).

До того ж, у вказаному паспорті наявний штамп про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_6 , 1969 року народження.

Крім того, як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 (а.с.38), батьками останньої значаться саме ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Як встановлено, у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №690434, виданому 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 19 липня 2005 року, зазначено, що він виданий ОСОБА_2 , яка проживає в с. Соломіївка Дубровицького району, та яка є власником земельної ділянки площею 1,77 га, що розташована на території Соломіївської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №941.

Як стверджується довідкою № 2-397 від 02 травня 2025 року, виданою Дубровицькою міською радою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одна і та сама особа (а.с.42).

Разом з тим, згідно довідки №2-325 від 08 квітня 2025 року, виданої Берестівським старостинським округом Дубровицької міської ради (а.с.19), на території Берестівського старостинського округу сіл Соломіївка, Орв`яниця, Кураш, Берестя під прізвищем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає. Проте, на території АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно погосподарської книги за 2021-2025 рр., №6 особ.рахунок № НОМЕР_8 .

Однак, як зазначає заявниця ОСОБА_1 , у вищевказаному державному акті наявна помилка у написанні її прізвища, як власника земельних ділянок, оскільки її прізвище заявника значиться як ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 , як внесено у державний акт.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року №43, яка діяла на момент видачі вищевказаного Державного акту та на даний час втратила чинність, вбачається, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою здійснюється державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції, затвердженої наказом Держкомзему України від 22 червня 2009 року №325, яка втратила чинність на підставі Наказу Мінагрополітики України від 09 вересня 2013 року № 537, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається .

Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена.

До того ж, виправити вказані помилки у позасудовому порядку у заявниці немає можливості з огляду також на те, що відділи Держземагенства (Держгеокадастру) вже втратили свої повноваження щодо видачі, посвідчення, та виправлення помилок у державних актах.

Так, з прийняття Закону України «Про державний земельний кадастр», що набрав чинності з 01 січня 2013 року, діє єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж (ст. 1 Закону).

Статтею 20 даного Закону визначено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 24 Закону).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.13-18) відомості про земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №690434 внесені до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів. Проте у відомостях про власника земельних ділянок значиться ОСОБА_2 .

Отже, зважаючи на наведене вище, припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі державних актів, раніше видані правовстановлюючі документи на землю залишаються чинними, а відповідно до наказу Держкомзему України №325 від 22 червня 2009 року, виправлення в державному акті не допускаються.

Як вказує заявниця, наявна помилка у написанні її прізвища, як власника земельних ділянок вказаних у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД №690434 унеможливлює зареєструвати право власності на такі земельні ділянки у Державному реєстрі прав, як того вимагає ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, заявниця не може належним чином розпоряджатися належними їй земельними ділянками чим порушується її право власності, передбачене ст. 328 ЦК України.

Стаття 14 Конституції України передбачає, що право власності громадян на землю гарантується Конституцією і це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Отже, досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №690434, виданого 23 грудня 2005 року, допущено помилку у написанні прізвища власника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості повноцінно володіти та розпоряджатися своїм майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання якої: АДРЕСА_1 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №690434, виданого 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 19 липня 2005 року, площею 1,77 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №941, в якому вона вказана як ОСОБА_2

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.