Справа № 136/549/25
провадження № 2/136/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши клопотання представника відповідача Щавінського К.С. про продовження строку на подання відзиву у цивільній справі №136/549/25,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 представник відповідача Щавінський К.С. звернувся до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що 01.05.2025 між ним та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги у цивільній справі №136/549/25, у якій ухвалою суду від 14.04.2025 визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, який вичерпується 02.05.2025. Ураховуючи те, що угода досягнута була з клієнтом 01.05.2025, а в межах визначеного строку він позбавлений можливості ознайомитись із матеріалами справи та підготувати відзив, тому просив продовжити строк для подачі відзиву на 15 днів.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи в рамках вирішення питання про продовження строку для подачі відзиву, встановив, що 27.03.2025 на розгляд суду надійшла позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Серволюкс-Генетик» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, у якій ухвалою суду від 14.04.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання на 20.05.2025 о 10:00 год., відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду від 14.04.2025 із позовною заявою та додатками до неї, вручена відповідачеві "Гаврилюк - 17.04.2025," відтак визначений судом строк на подачу відзиву до 02.05.2025.

В силу ч. 2, 3 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання та наявність об`єктивних причин, що зашкодили вчинити дії своєчасно.

При цьому, як зазначив Верховний Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Надмірна гнучкість це, здебільшого, негативне оціночне поняття, яке означає нехтування процедурою, визначеною законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки недотримання такої процедури переважають принцип розумності (доцільності, раціональності)

Суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на їх підставі буде розглядатися справа по суті, утім такі дії мають бути вчинені у поряду та спосіб визначений ЦПК України.

Як було встановлено судом відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі із позовною заявою та додатками до неї - 17.04.2025, утім договір про отримання правової допомоги ним укладено із адвокатом лише 01.05.2025, тоді як жодних об`єктивних причин неможливості раніше скористатись правом на правову допомогу не наведено, а за наявності отриманих відповідачем матеріалів позовної заяви, доводи представника відповідача щодо неможливості ознайомитись із матеріалами справи є неспроможними, оскільки вони наявні у розпорядженні відповідача, розгляд спави не розпочато, а інших об`єктивних причин не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для продовження строку для подання відзиву, тому залишає клопотання без задоволення.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Щавінського К.С. про продовження строку на подання відзиву у цивільній справі №136/549/25, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення в частині відмови у поновленні або продовженні процесуального строку.

Суддя Світлана ШПОРТУН