Справа 709/709/25
У Х В А Л А

05 травня 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши позовну заяву Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И Л А:

01.05.2025 до суду надійшла позовна заява Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Позовна заява підписана сільським головою Анатолієм Писаренко. Представником позивача зазначена Служба у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.05.2025 зазначену позовну заяву передано в провадження судді Чорнобаївского районного суду Черкаської області Шарої Л.О.

Відповідь про реєстрацію місця проживання судом отримана 05.05.2025.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому коло осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав визначено положеннями статті 165 Сімейного кодексу України. Згідно з вказаною нормою право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд звертає увагу позивача, що додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі. Значення елементів позову також полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Всупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не конкретизовано найменування позивача: виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області чи орган опіки та піклування.

Одночасно слід звернути увагу позивача на положення ч. 2 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 14 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Скерована до суду позовна заяві підписана сільським головою Анатолієм Писаренко. При цьому, жодних документів, зокрема, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підтвердження повноважень сільського голови до позову не долучено.

У позовні вказано представником позивача Службу у справах дітей виконавчого комітету Іркліївською сільської радою, але до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження наявності таких повноважень.

Суд вважає, що позивачем всупереч п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не виконані вимоги щодо викладу змісту позовних вимог, а саме способу захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

У скерованій до суду позовній заяві не конкретизовано визначені статтею 164 СК України підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Такими підставами відповідно до вказаної норми є: якщо мати, батько 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У супереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позові не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем судовий збір не сплачений, при цьому, у позові міститься посилання на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, посилання на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення його від сплати судового збору, суддя вважає безпідставним, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_3 не вирішує питання прав та обов`язків дітей, а стосується особистих немайнових прав та обов`язків самої відповідачки, як матері малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо яких вона можє бути позбавлена батьківських прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Це повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 27.07.2021 у справі N 461/5125/20 (провадження N 61-11799св21), у котрому розтлумачено, що п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" не поширюється на справи за позовом про позбавлення батьківських прав, не звільняє позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви з такою вимогою, оскільки звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав не вирішує питання захисту інтересів малолітніх дітей, а стосується лише особистих немайнових прав та обов`язків відповідачів як батьків дітей, яких може бути позбавлено прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Питання, порушене позивачем щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 п. 1 п. п. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір").

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ані ЦПК України, ані Закон України "Про судовий збір" не містять норм, які б давали змогу зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору в меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує кілька вимог в одному позові.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025рік" встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за подання вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 6 056 грн. (3028 грн * 2 вимоги).

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг смт Чорноб/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0023761; код класифікації доходів бюджету 22030101.

За вказаних обставин суддя вважає, що позов подано без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України, що є перешкодою до відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду уточненої позовної заяви із обґрунтуванням та конкретизацією найменування та правового статусу позивача; долучити повноваження позивача та представника позивача; виконати вимоги п. п. 2, 4, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; сплатити судовий збір, а докази доплати судового збору подати до суду разом із заявою про усунення недоліків. Уточнена позовна заява із додатками маж бути подана у двох примірниках (один примірник для суду, доугий для направлення відповідачу).

Суддя вважає, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності. При цьому суд враховує, що позовну заяву подано не пересічним громадянином, а представником органу місцевого самоврядування, який має можливість і повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно порядку подання процесуальних документів до суду.

Слід також вказати, що суддя вирішуючи питання щодо відповідності поданої позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України, не надавала оцінку доказам та не вирішувала спір по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.О. Шарая