УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 755/5720/24

провадження № 61-2097св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», про вселення, визначення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку.

Історія справи

1. У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», про вселення, визначення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку.

2. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня

2024 року позов задоволено частково.

3. Встановлено порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,3 кв. м, житловою площею 29,6 кв. м. Виділено ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 14,9 кв. м та пов`язаний з нею балкон площею 0,8 кв. м, помічену на технічному плані цифрою «4». Виділено ОСОБА_2 в користування житлову кімнату площею 14,7 кв. м, помічену на технічному плані цифрою «5». Залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інші приміщення: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор. Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок здійснити встановлення перегородки легкої конструкції в житловій кімнаті № 4/14,9 для незалежного проходу до житлових кімнат № 4/14,9 та № 5/14,7 зі встановленням міжкімнатних дверей відповідно рекомендованому на поповерховому плані висновку місцю розташування перегородки зі встановленням міжкімнатних дверей. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

4. Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року в оскаржуваній частині залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

5. Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2025року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року - без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення

6. 16 квітня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій заявниця вказує, що нею було понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, що документально підтверджено (договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжний документ про оплату наданих послуг, розрахунок понесених витрат).

7. Заявниця вказує, що у разі ухвалення судового рішення на її користь судові витрати, понесені нею у суді касаційної інстанції, необхідно стягнути з відповідачки.

Позиція Верховного Суду

8. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 Цивільного процесуального кодексу України).

9. Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

10. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

11. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

12. Касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року надійшла до Верховного Суду 20 лютого 2025 року та була зареєстрована за вх. № 5375/0/220-25.

13. Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 755/5720/24 та надіслано іншим учасникам справи № 755/5720/24 копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 березня 2025 року.

14. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримала 29 березня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 485).

15. Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року справу № 755/5720/24 призначено до судового розгляду.

16. Постанова Верховного Суду по суті спору була ухвалена 09 квітня

2025 року, а оприлюднена в єдиному державному реєстрі судових рішень

15 квітня 2025 року.

17. Станом на 09 квітня 2025 року відзив на подану касаційну скаргу у цій справі від ОСОБА_1 , яка була обізнана про розгляд справи у суді касаційної інстанції, не надходив. Також ОСОБА_1 не зверталася до Верховного Суду із заявою про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу до дати ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції.

18. Із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі заявниця звернулася до Верховного Суду 16 квітня 2025 року.

19. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

20. Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК Україниякщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

21. У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі

№ 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

22. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі

№ 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статей 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

23. У постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 15 листопада 2024 року у справі № 756/12382/19 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання відповідних доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

24. Враховуючи викладене, оскільки станом на 09 квітня 2025 року відзив на подану касаційну скаргу у цій справі від ОСОБА_1 , яка була обізнана про розгляд справи у суді касаційної інстанції, не надходив до Верховного Суду, заявниця під час здійснення касаційного провадження (до дати ухвалення постанови від 09 квітня 2025 року) не заявила про розподіл судових витрат, не порушувала клопотання про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу і не обґрунтувала причин неможливості подання відповідних доказів на підтвердження витрат, водночас звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 16 квітня 2024 року, ОСОБА_1 пропустила строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі, що відповідає положенням статтей 141, 246 ЦПК України.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович