Провадження № 22-ц/802/529/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Матвійчук Л.В., Федонюк С.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Шегедин» про усунення перешкод у користуванні майном, за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Шегедин» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Шегедин» про усунення перешкод у користуванні майном.

Представник ФГ «Шегедин» - Шегедин В.Й. надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що з грудня 2023 року він мобілізований до ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших працівників, які б могли представляти інтереси господарства в суді не має.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2025 року в задоволенні клопотання голови ФГ «Шегедин» - Шегедина В. Й. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФГ «Шегедин» про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено.

В апеляційній скарзі ФГ «Шегедин», яка підписана головою ФГ Шегедин В.Й., просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким зупинити провадження у справі до припинення перебування голови ФГ «Шегедин» - ОСОБА_2 у складі збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки позивачем оскаржується ухвала суду про зупинення провадження у справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 07 травня 2025 року тобто, дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Постановляючи ухвалу про відмову у зупиненні провадження у даній цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відсутні правові підстави застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 не є учасником у даній цивільній справі.

Такий висновок суду ґрунтується на законі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У справах позовного провадження часниками справи є сторони та треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава ( ч.1, 2 ст. 48 ЦПК України).

Таким чином, у даному випадку, ОСОБА_2 , який подав клопотання про зупинення провадження у справі, є керівником (головою) ФГ «Шегедин», але не є стороною у даній цивільній справі. Відповідачем, за пред`явленим позовом - є саме ФГ «Шегедин», яке є юридичною особою. За вказаних обставин, зважаючи на наведені норми права, перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил, виключає можливість застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, за змістом якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування саме сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції представником ФГ «Шегедин» - була Шегедин Н.М., яка є співвласником фермерського господарства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що юридична особа не позбавлена можливості та права приймати участь у справі через представника, або адвоката, а тому твердження апелянта про відсутність у ФГ інших уповноважених осіб, окрім Шегедина В.Й., які наділені повноваженнями діяти в інтересах фермерського господарства в порядку самопредставництва - є безпідставними та такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Перебування на військовій службі керівника юридичної особи, яка є стороною справи, не є підставою для зупинення провадження по справі (п. 14 постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі 926/1794/21 від 01 липня 2022 року.).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Виходячи з аналізу положень статті 2 ЦПК України, на цивільне судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з приписами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення обставин справи, переоцінки доказів, які були предметом судового розгляду і яким суд надав правил ьну правову оцінку, а тому не слугують підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 268, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Шегедин» залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: