Справа № 489/492/25
Номер провадження 2/489/1239/25
05 травня 2025 року місто Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач 1), ОСОБА_3 (далі-відповідач 2), ОСОБА_4 (далі- відповідач 3) про стягнення аліментів на утримання дітей
В січні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2024, визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з бабусею - позивачем. Онуки знаходяться на повному утримання позивача. Батьками неповнолітнього ОСОБА_5 є відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батьками неповнолітнього ОСОБА_6 є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Відповідачі не можуть та не бажають створити належні умови для розвитку та виховання дітей, вихованням дітей не займаються, матеріально не утримують, станом здоров`я не цікавляться, лікуванням не займаються. Позивач не в змозі одна забезпечити дітей, тому батьки, які є здоровими та працездатними, можуть сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 2021 року.
З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.01.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.01.2021 і до досягнення повноліття; Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.01.2021 і до досягнення дитини повноліття.
Ухвалою від 27.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 27.03.2025 вирішено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, домовленості позивача, на утриманні якого перебувають неповнолітні діти за рішенням суду, з відповідачами про сплату аліментів не досягнуто.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Відповідно до заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2024 визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з бабусею ОСОБА_1 .
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст.182СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В ч. 1 ст.191СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд зазначає, що аліменти стягуються в обсягах, достатніх для утримання дитини, тобто на покриття витрат на придбання одягу, їжі, на навчання та лікування тощо.
Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік"прожитковий мінімум у 2025 році для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року становить 3196 гривень, для дітей віком до 6 років - 2563 гривні.
Враховуючи те, що відповідачі зобов`язані утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем та інші передбачені законом обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково і з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову (23.01.2025) і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після цього щомісячно на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. А також стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, почавши стягнення з дати пред`явлення позову (23.01.2025) і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову (23.01.2025) стягнення і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1211,20 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст.89, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.01.2025 і до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після цього щомісячно на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач 3: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.05.2025.

Суддя В. В. Кокорєв