Справа № 204/1465/25
Провадження № 2-н/204/211/25
УХВАЛА

іменем України

10 лютого 2025 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чапала Г.В. розглянувши заяву Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, за період з червня 2023 року по січень 2025 року, а також пені, 3% річних та збитків від інфляції.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Заявником зазначено, що об`єктом надання послуг розподілу природного газу ОСОБА_1 , заборгованість по яким є предметом вимог заявника, є приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому заявник посилається на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2024 у справі № 932/7289/24, якою у видачі судового наказу було відмовлено, на підставі відомостей про зареєстроване місце проживання боржника. У зв`язку із цим суд має відзначити наступне.

У ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом заяви у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпровська, буд. 10, отже, відповідні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Враховуючи, що об`єктом надання послуг розподілу природного газу ОСОБА_1 , заборгованість по яким є предметом вимог заявника, є приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , отже дана заява подана до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Окрім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Натомість заява Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу містить вимогу про стягнення пені в розмірі 55,96 грн. Тобто у цій частині заява не відповідає вимогам процесуального закону щодо переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Згідно п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Також судом встановлено, що згідно наданої заявником копії заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) датою підписання даної заяви споживачем ОСОБА_1 зазначено 03 лютого 2024 року. Заявник посилається на дану заяву як на єдину підставу виникнення правовідносин із боржником та надання відповідних послуг, проте строк нарахування боргу здійснив з червня 2023 року, тобто до моменту підписання зазначеної заяви боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165-167 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з червня 2023 року по січень 2025 року відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя