ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8941/24 Номер провадження 22-ц/814/2458/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

01 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року, за позовом ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтавателоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання було задоволено.

З вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначається, що відповідно до ч.1, 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» - споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Проте, з такими доводами погодитись не можна, оскільки частиною третьою статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України "Про захист прав споживачів" визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України "Про судовий збір", не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів"). Отже, при прийнятті Закону України "Про судовий збір" законодавець передбачив можливість застосування Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року (справа № 761/24881/16-ц) визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Враховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у даній справі є ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а не ОСОБА_1 .

Згідно частини 2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.6 закріплено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При подачі позовної заяви до суду позивач сплачував судовий збір у розмірі 3028 грн, а тому, враховуючи вказані норми закону, при подачі апеляційної скарги на вказане рішення суду апелянту необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4542 грн. (3028 х 150%), однак в додатках до апеляційної скарги апелянт зазначив, доказ сплати судового збору, однак дана платіжна квитанція відсутня.

Таким чином, оплаті скаржником підлягає судовий збір у розмірі 4542 грн., оригінал квитанції повинен бути наданий суду або надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Оплата повинна здійснюватися за наступними реквізитами:

отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101

рахунок отримувача: UA0016719

банк одержувача:

Казначейство України (ЕАП)

МФО 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80:

(у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначити: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)).

Одночасно зазначаємо, що метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя, апеляційний суд роз`яснює заявнику можливість звернення до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, з наданням відповідних доказів майнового стану сторони, що не суперечить загальним положенням ст. 136 ЦПК України і надасть процесуальну можливість для здійснення апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ч.2, ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 березня 2025 року - залишити без руху, надати строк для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити апелянту, що вразі невиконання у десятиденний строк вимог ухвали апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Г. Л. Карпушин