ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15382/23

Провадження № 22-ц/820/854/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника третьої особи Доценко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Леон-Поділля», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС), про визнання договорів недійсними, витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області №6841, ПП «Леон-Поділля», про визнання договорів недійсними, витребування майна.

В обґрунтування позову зазначав, що в період 04.04.2023-05.04.2023 ОСОБА_3 , використавши скасовану нотаріальну довіреність №510, злочинно відчужив (продав) автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належав позивачу, чим грубо порушив його права як власника.

04.04.2023 ОСОБА_3 , діючи як представник ОСОБА_1 , підписав договір комісії №1861 з ПП «Леон-Поділля», а згодом, за його рекомендацією між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 підписано договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля.

Вказував, що ОСОБА_3 з ОСОБА_4 звернулися до ТСЦ МВС № 6841 та на підставі договору купівлі-продажу здійснили перереєстрацію автомобіля від імені позивача на ОСОБА_4 .

За даним фактом до ЄРДР під №0000178 внесені відомості про порушення кримінальної справи.

Звертав увагу суду, що ОСОБА_3 було відомо про факт скасування довіреності на використання транспортного засобу 31.03.2023, оскільки позивач особисто повідомляв його про це та вимагав повернення транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище та те, що добровільно повернути належний позивачу автомобіль відповідач не погоджується, просив суд:

- визнати недійсним договір комісії №1861 від 04.04.2023 між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №1861 від 05.04.2023;

- зобов`язати ТСЦ МВС №6841 скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 за ОСОБА_4 ;

- зобов`язати ТСЦ МВС №6841 повернути первісну державну реєстрацію права власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 за ОСОБА_1

26.03.2024 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 визначив ПП «Леон-Поділля» - відповідачем і третьою особою РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області та остаточно просив суд:

- визнати недійсним договір комісії №1861 від 04.04.2023 між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №1861 від 05.04.2023;

- витребувати з чужого незаконного володіння транспортний засіб автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ТСЦ МВС №6841 скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 за ОСОБА_4 ;

- зобов`язати ТСЦ МВС №6841 відновити реєстрацію на автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 , а саме зареєструвати право власності за ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір комісії №1861 від 04.04.2023, укладений між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №1861 від 05.04.2023, укладений між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 . Витребувано на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння транспортний засіб автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (державний номерний знак після перереєстрації на ОСОБА_5 НОМЕР_3 ). Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Леон-Поділля» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 1431,47 грн з кожного.

23.07.2024 ОСОБА_3 звернувся з заявою про перегляд заочного судового рішення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2024 скасовано заочне рішення, у зупиненні виконавчих проваджень відмовлено, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.10.2024, позивач просив суд:

- визнати недійсним договір комісії №1861 від 04.04.2023 між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №1861 від 05.04.2023;

- визнати недійсним договір комісії №1928 від 07.04.2023 між ПП «ЛЕОН-ПОДІЛЛЯ» та ОСОБА_4 ;

- визнати недійсним договір купівлі продажу транспортного засобу №1928 від 08.04.2023;

- витребувати з чужого незаконного володіння транспортний засіб автомобіль MERCEDES-BENZ, номер шасі НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що ОСОБА_3 вчинено дії з перереєстрації на себе автомобіля за допомогою укладення договорів між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 , а згодом між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , маючи намір приховати нечинність на момент відчуження автомобіля довіреності на використання транспортного засобу.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки факту, який був встановлений, а саме заяві ОСОБА_3 , що позивач ніби винен йому певну суму коштів, та задля задоволення такої заборгованості ОСОБА_3 і привласнив автомобіль. Вважає, що зазначеною тезою відповідач сам прямо повідомив, що незаконно привласнив автомобіль позивача з підстав відмінних від добросовісного набуття.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції на останній сторінці рішення вказує припис на віндикацію як на єдиний можливий спосіб захисту прав позивача у даній справі, однак попри це відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі включно із віндикаційною вимогою.

ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що на момент укладення договору комісії з ПП «Леон-Поділля» його не було повідомлено про скасування довіреності. Крім того, вказує, що він є добросовісним набувачем автомобіля, оскільки придбав його в ПП «Леон-Поділля».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 з 25.03.2023. (т. 1 а.с. 9)

Згідно з довіреністю від 14.03.2023, посвідченої приватним нотаріусом Твердохліб Г.Г. та зареєстрованою в реєстрі за №455, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_8 бути його представником, зокрема, з питань користування, продажу обміну, придбання на його ім`я, поділу, передачі найм(оренду), іпотеку (заставу), позичку, управління, прийняття в дарунок, а також вчинення для нього та/чи в його інтересах будь-яких дій щодо належного йому на праві приватної власності рухомого, включаючи транспортні засоби, та нерухомого майна, зняття та постановки на облік даного майна, з правом передоручення третім особам (т. 1 а.с. 10 )

28.03.2023 ОСОБА_8 від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Твердохліб Г.Г. та зареєстрованої в реєстрі за №510, уповноважила ОСОБА_3 бути представником з питань експлуатації, а також на період дії цієї довіреності керувати на території України, за кордоном та розпоряджатися, з правом: ( зняття та поставлення на облік, в разі сплати держмита та податку з доходів фізичних осіб, продажу, дарування, передачі в оренду, обміну, проходження техогляду), належним ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначена довіреність скасована 31.03.2023. (т. 1 а.с. 11)

04.04.2023 між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв як представник ОСОБА_3 , укладено договір комісії №1861 про продаж від імені комітента транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , за 35000 грн. Під час підписання даного договору було використано нотаріальну довіреність №510, посвідчену нотаріусом Твердохліб Г.Г. (т. 1 а.с. 13)

05.04.2023 між ПП «Леон-Поділля», як комісіонером, та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу №1861 марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за 35000 грн. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу було здійснено перереєстрацію спірного автомобіля на неї як нового власника, державний номерний знак автомобіля змінено на НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 39, 40, т. 2 а.с. 192).

07.04.2023 між ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 було укладено договір комісії №1928 про продаж від імені комітента транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 за 30000 грн. (т. 2 а.с. 113 114).

08.04.2023 між ПП «Леон-Поділля», як комісіонером, та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу №1928 марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311, 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 за 30000 грн. (т. 2 а.с. 115-166).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу було здійснено перереєстрацію спірного автомобіля на ОСОБА_3 як нового власника, державний номерний знак автомобіля змінено на НОМЕР_5 (т. 2 а.с. 193).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що повірений довідався або міг довідатися про скасування довіреності до відчуження спірного автомобіля, а обов`язок доказування цієї обставини в силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, лежить на позивачеві, не доведено що ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 знали або могли знати, що дія довіреності припинилась, відповідно, права та обов`язки щодо ПП «Леон-Поділля» та ОСОБА_4 , що виникли внаслідок вчинення ОСОБА_3 дій на відчуження спірного автомобіля, зберігають чинність для позивача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частинах першій, другій статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Главою 17 ЦК України унормовано правовідносини представництва при вчиненні правочинів.

Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як визначено у ст. 240 цього Кодексу, представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Пунктом 2 частини першої статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Також згідно з частиною першою статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

При цьому закон зобов`язує особу, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність (частина друга статті 249 ЦК України).

Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася (ч. 3 ст. 249 ЦК України).

Отже, момент скасування довіреності та момент втрати нею чинності для представника та третіх осіб не збігаються. Скасована довіреність втрачає чинність для представника та третіх осіб з моменту настання першої із подій: або коли представник довідався або міг довідатися про скасування довіреності; або коли третя особа дізналась або могла дізнатись, що дія довіреності припинилася.

До настання такої події скасована довіреність є чинною для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя. Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя.

Відповідно до підпунктів 6.1, 6.2, 6.4 пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року № 296/5, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Згідно з главою 20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус передає заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам на підставі усного звернення заінтересованих осіб, якщо вони не суперечать закону і не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено наступний порядок передачі заяв фізичних та юридичних осіб: заяви подаються нотаріусу належним чином оформлені і не менше ніж у двох примірниках, один з яких пересилається поштою зі зворотним повідомленням або особисто передається адресатам під розписку. Зазначені заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів. Відповідно до п. 4 Порядку, на прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви. У свідоцтві викладається зміст одержаної на заяву відповіді або зазначається, що відповідь у встановлений у заяві строк не надійшла. Передача заяви та видача свідоцтва про передачу заяви є самостійними нотаріальними діями і реєструються в реєстрі нотаріальних дій під окремими номерами.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання ним вимог статті 249 ЦК України, та того факту, що відповідачам було доведено до відома через нотаріуса про скасування довіреності в порядку передоручення.

Приписами ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт повідомлення ОСОБА_1 чи його повноважним представником ОСОБА_8 (яка діяла в порядку передоручення при укладенні довіреності) ОСОБА_3 про скасування довіреності від 28.03.2023 щодо уповноваження на продаж належного позивачу автомобіля та передачі у користування і розпорядження та не підтверджено, коли саме повіреній особі стало відомо про скасування довіреності. Не надано також позивачем доказів повідомлення третіх осіб про припинення дії довіреності від 02.03.2023. Адже скасування довіреності має юридичне значення для представників і третіх осіб лише в тому випадку, якщо вони були сповіщені про це.

Посилання позивача на усне повідомлення відповідачеві ОСОБА_3 про припинення дії довіреності правомірно судом першої інстанції не прийнято у якості належного та допустимого доказу повідомлення представника.

З урахуванням положень ст. 249 ЦК України, права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, і які зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про стягнення коштів отриманих від реалізації автомобіля.

Посилання в апеляційній скарзі на вчинення відповідачем ОСОБА_3 ряду дій щодо укладення договорів комісії, договорів купівлі-продажу, реєстрацію спірного автомобіля за ОСОБА_4 , а згодом за ОСОБА_3 , незвернення ОСОБА_3 до сервісного центру МВС, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції вказано припис на віндикацію на нібито єдиний можливий спосіб захисту прав позивача у даній справі, однак попри це відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі включно із індикаційною вимогою. Оскільки відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, до особистого тлумачення норм права й обставин справи, такі доводи містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай