Єдиний унікальний номер: 448/89/25
Провадження № 2/448/220/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2025 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м.Ірпінь, індекс 08200) до

відповідачки: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за договором позики,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - Ґедзь О.В. через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики №75923814.

2. Відповідно до умов договору позики, позикодавець надав відповідачці грошові кошти в сумі 15000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

3. Зазначає, що позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 15000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки, однак в подальшому відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй коштів.

4. Доповнює, 21 грудня 2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики №75923814 від 29.07.2021.

Окрім цього, 31 березня 2023 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики №75923814 від 29.07.2021.

Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному договору позики.

5. Вказує, що відповідачка не виконує умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами ні перед позикодавцем, ні перед позивачем фактором.

Заборгованість позивачки за договором позики становить 50820,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З огляду на наведене, просить суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №75923814 від 29.07.2021 в сумі 50820 гривень 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 15000 гривень 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 35820 гривень 00 коп., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2422,40 грн. судового збору та 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

6. 20.02.2025 відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому не погоджується з викладеними у позовній заяві вимогами та просить відмовити в їх задоволенні.

Зазначає, що надана Позивачем копія Договору, витяг з кредитного договору №75923814 від 29.07.2021, графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містить підпису Відповідача. Крім того, суду не надано докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (рахунок, виписка). Відповідно, можна дійти висновку, що, вона не ознайомлювали з умовами кредитування.Крім того, позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання фінансових послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання фінансових послуг.Позивачем не надані суду докази на обгрунтування того, що вона була ознайомлена з умовами наданого кредиту та взагалі отримував кредитні кошти.

Зазначає, що наявні в матеріалах справи витяг з кредитного договору №75923814 від 29.01.2021 року, паспорт споживчого кредиту, графік платежів не містять підпису Відповідача.

Вказує, що з позовної заяви вбачається, що право вимоги за вищезазначеним правочином відступлено Первісним позичальником на користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами», а згодом позивачу, згідно з Договорів факторингу №2112 від 21.12.2021 та №310323-ФМ від 31.03.2023, однак вона не була повідомлена про зміну кредиторів за даним кредитним договором та матеріали справи не містять доказів, щодо її повідомлення про відступлення права вимоги.

Крім цього, вказує, що позивачем на підтвердження перерахування їй коштів за кредитними договорами не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, при цьому, у договорах, укладених з Первинними кредиторами відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Вважає, що у даних документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідного договору, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цього договору. Відтак, зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідних договорів, а не іншими особами за іншими правовідносинами. Вказує, що позивачем також не надано суду і електронних листів, що могли б підтвердити існування моєї заборгованості у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення у даній справі.

Доповнює, що належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, Позивач не надав. Надані Позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені робітниками TOB «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операці та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості Відповідача за кредитним договором у розмірі 35820 грн. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком Позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Таким чином, розрахунки заборгованості, надані позивачем в якості доказу виникнення такої заборгованості за вказаними кредитними договорами, є суто внутрішнім документом фінансової установи, який не містить відомостей, що дозволили б суду пересвідчитись, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.Вказує, що відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

Звертає увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру божників, права вимоги, за якими відступаються, та боржників за такими договорами, не містить підпису сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаних договорів Факторингу, з якого вбачалося б право вимоги за кредитним договором позивачем суду надано і було. Вважає, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у встановленому законом порядку не довело факту належного ознайомлення її із умовами кредитного договору, а тому підстави для стягнення на користь Позивача заборгованості за відсотками відсутні.

Також звертає увагу, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. А також у матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що б підтверджували факт звернення позичальника до неї про дострокове погашення суми заборгованості.

З огляду на вищенаведене, в позов задоволити частково, стягнути з неї заборгованість за тілом кредитного договору в розмірі 15000.

7. 27.02.2025 представник позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, в яких вказує, що доводи відповідача не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Щодо укладання відповідачкою договору позики в електронному вигляді, вказує посилання Відповідачки, щодо не укладання договору позики №75923814 є необгрунтованими та суперечать матеріалам справи, оскільки вказаний договір позики Відповідачем підписано (акцептовано) оферту) одноразовим ідентифікатором, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору, а тому на думку Позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит - строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого договору шляхом вивчення дій зазначених вище. Також зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію, авикористання одноразового ідентифікатора - є не можливий без проходження Відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення позичальником входу на веб-сайт за допомогою логіна та пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані Відповідача були використані товариствами для укладення договорів від її імені, Відповідачем до суду не надані, до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно неї шахрайських дій Відповідачка не звернулася, як і не оскаржила правомірність укладеного договору.

Щодо доказів отримання відповідачем коштів за договором позики вказує, що твердження Відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий Відповідача, а саме електронна платіжна інструкція № f671f6d5-dlcl-4048-a134-5db77clc22c3 від 29.07.2021 року, видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», довідка № КД-000005093/ТНПП від 23.12.2024 р., видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», Лист №24/12/24-49 від 24.12.2024 р. виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний Відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Окрім цього вказує, що відповідачка, будучи стороною вказаного правочину, мала можливість надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження того, що відповідні кошти не зараховувались на його карткові рахунки, указані у договорах, у період часу, про який стверджує позивач, або того, що карткові рахунки їй не належать, оскільки лише Відповідач має доступ до свого рахунку, однак така інформація не була надана.

Щодо посилань відповідача про неповідомлення її про відступлення права вимоги, посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 2-2035/11, відповідно до якої боржник, який не отримав повідомлення і передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і виконання є належним. Проте, відповідачем не надано доказів погашення заборгованості первісному/попередньому кредитору бо доказів про визнання договору факторингу недійсним.

8. Щодо нарахування процентів за договором позики зазначає, що за умовами укладеного Договору позики у сукупності з Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, вбачається, що отримавши суму 15 000,00 грн. позики від ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», відповідачка допустив/(ла) неналежне виконання Договору позики протягом 30 днів, тому проценти розраховано за базовою процентною ставкою 1.99%, замість 1,00% (програма лояльності) в порядку умов визначених правилами.

Окрім цього, вважають, що посилання Відповідача, на правові висновки викладені у постановах Великої палати Верховного суду та Верховного суду України - помилковими, оскільки зміст цих правовідносин(права й обов`язки сторін спору) та спільні риси між спірними правовідносинами є відмінними та не тотожними із даною справою.

Зазначає, що Відповідач доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було, а тому відзив грунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами Позивача. З огляду на наведене просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи

9. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ґедзь О.В. не з`явилася, в поданому позові та відповіді на відзив просить проводити розгляд даної справи за відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

10. Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

11. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

12. Ухвалою суду від 21.01.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

13. Судом встановлено, що 29.07.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 уклали договір позики № 75923814 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу кредит в сумі 15000 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором HWgk7rXyQ6, що був надісланий на електронну адресу, яку надала відповідачка.

14. Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75923814 від 29.07.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15 000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією №f66f512a-049b-4bd6-930b-bae077eb1069 від 29.07.2021 року.

15. Відповідно до п. 5.2. договору позики №75923814, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

16. Згідно з п. 2 договору позики: сума позики складає 15 000 грн, строк кредиту - 30 дні, процентна ставка (базова) за день 1,99%. Дата повернення позики 28.08.2021 року.

Позикодавець виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачці грошові кошті згідно умов договору позики, однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним договором.

17. 21 грудня 2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики №75923814.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 21.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 50820 гривень 00 копійок.

18. Відповідно до п.п. 1.1 договору факторингу фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).

31 березня 2023 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» передало ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики №75923814.

19. Згідно п. 5.2 договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору.

20. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №75923814 від 29.07.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75923814 від 29.07.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховано відсотки за період з 29.07.2021 по 26.11.2021 у розмірі 35820,00 грн.

21. Згідно наданого розрахунку заборгованості прострочена заборгованість за договором позики за період з 29.07.2021 по 10.01.2025 року становить 50820,00 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом позики 15000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35820,00 грн.

V. Застосоване Судом законодавство

22. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

23. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

24. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

25. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

26. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

27. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

28. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

29. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

30. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

31. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

32. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

33. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

34. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

35. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції

36. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

37. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

38. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).

39. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).

40. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.

41. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

42. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

43. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

44. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

45. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

46. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

47. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

48. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

49. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

50. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

51. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

52. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

VI. Висновки Суду

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами

53. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

54. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

55. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

56. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як первісний позичальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти (позику) на загальну суму 15000,00 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість.

57. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 .

58. Заперечення відповідача з приводу відсутності доказів, які б підтверджували факт перерахування та зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 слід відхилити з огляду на те, що як встановлено в ході судового розгляду договір позики підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на електронну адресу відповідачки, в заяві на отримання кредиту вказані особисті дані відповідачки, а крім того перерахування коштів на картковий рахунок відповідачки підтверджується електронною платіжною інструкцією №f66f512a-049b-4bd6-930b-bae077eb1069 від 29.07.2021 року.

59. Також суд зауважує те, що у відзиві на позовну заяву відповідачка хоч і заперечує укладення спірного договору позии, проте водночас просить (у разі задоволення позову) стягнути заборгованість лише за тілом кредиту в розмірі 15000 грн., тим самим суперечить сама собі щодо неукладення нею договору позики та неотримання грошових коштів.

60. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір позики №75923814 від 29.07.2021 року підписаний саме відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» належними та допустимими доказами підтверджено укладання договору позики первісного позикодавця з відповідачкою, сторони вказаного вище договору узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах.

61. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунок попередніх кредиторів. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідачка не виконав належним чином.

Відповідно до умов вищевказаного договору позики первісний позикодавець 29.07.2021 взяв на себе зобов`язання надати відповідачці позику на таких умовах: сума позики 15000,00 грн; строк кредитування - 30 днів, дата повернення кредиту 28.08.2021 року; процентна ставка у розмірі 1,99 % за 1 день користування кредитом.

62. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 50820,00 грн, з яких: 15000,00 грн. розмір заборгованості за тілом кредиту; 35820 грн. сума нарахованих відсотків.

З моменту отримання кредиту ОСОБА_1 заборгованості за кредитом не погашала, в зв`язку з чим на момент закінчення строку дії договору №75923814 від 29.07.2021 в неї утворилася заборгованість за тілом позики в розмірі 15000,00 грн. В свою чергу Відповідачкою не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

63. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості убачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснило нарахування ОСОБА_1 процентів за період з 29.07.2021 по 26.11.2021 у розмірі 35820,00 грн.

Однак суд критично ставиться до такого розрахунку заборгованості, оскільки строк договору, визначений пунктом 2.2 договору №75923814 від 29.07.2021 та складає 30 днів, а саме: до 28 серпня 2021 року.

64. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця враховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

65. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), від 04.07.2018 (справа № 310/11534/13-ц), від 31.10.2018 (справа № 202/4494/16-ц).

66. Оскільки встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як фінансова установа, надало позичальнику ОСОБА_1 суму позики до 28 серпня 2021 року, таким чином, кредитор має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 28 серпня 2021 року. Після закінчення строку дії договору у кредитора відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

67. Таким чином, оскільки позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування позикою, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії договору позики, заявлена стороною позивача вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою після 28.08.2021 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відтак вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 відсотків слід задовольнити частково, а саме суд вважає за доцільне стягнути відсотки за період з 29.07.2021 до 28.08.2021 у розмірі 8955,00 грн.(15000/100х1,99%х30).

Висновок

68. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

69. У зв`язку із тим, що відповідачка отримала грошові кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, що зазначені в договорі позики, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» слід стягнути заборгованість за договором позии №75923814 від 29.07.2021 у загальному розмірі 23955 гривень 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 15000 гривень 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 8955 гривень 00 коп.

Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

VІІ. Судові витрати

70. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

71. Згідно платіжної інструкції № 579931703.1 від 16 січня 2025 позивачем було сплачено 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору.

Згідно договору №01-11/2024 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 правову допомогу позивачу у справі надавала адвокат Ткаченко Ю.О., в підтвердження понесених витрат позивачем надано відповідні документи, згідно яких вартість послуг становить 3500 грн.

При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 50820 грн.00 коп. (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 23955 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) 00 копійок, що становить 47,14 %.

72. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 1141,92 грн. (2422 х 47,14 /100 = 1141,92) та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1649,9 грн. (3500 х 47,14 /100 = 1649,9) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 83, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором позики №75923814 від 29.07.2021 в сумі 23955 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 8955 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 1141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 92 коп. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 1649 (одна тисяча шістсот сорок дев`ять) гривень 90 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місце знаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м.Ірпінь, індекс 08200, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 02.05.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК