Провадження № 2-п/344/12/25
У Х В А Л А

01 травня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2025 року заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що заочним рішенням задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 06 листопада 2019 року у розмірі 25163 долари США. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 06 листопада 2019 року у виді 15% річних від суми позики у розмірі 3774 долари США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3497,94 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3497,94 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3497,94 грн.

Заявник ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення ухвалене судом за неповного встановленням обставин, які мають значення для справи, прав та обов`язків сторін, оцінки доказів, які не були подані ним з поважних причин. Зокрема судом невірно визначено суму заборгованості. Звертаючись з позовом про стягнення боргу за договором позики, ОСОБА_3 вказала про наявність основного боргу в сумі 25163 доларів США, але це не відповідає дійсності, оскільки згідно банківської квитанції №45153547 від 14.11.2022 він повернув позивачці частину боргу в сумі 40500,00 гри., що за офіційним курсом НБУ 36,5686 грн/1 доларів США станом на 14.11.2022, складало 1107,51 доларів США. Відповідно, сума основного боргу на день звернення позивачки до суду становила 24055,49 доларів США. Крім того ним частково погашено позивачці борг, зокрема: 31.01.2024 - 10000,00 грн, що за офіційним курсом НБУ 37,9824 грн/1 долар США станом на 31.01.2024, складало 263,28 доларів США.; 20.06.2024 - 5000,00 грн, що за офіційним курсом НБУ 40,5381 грн/1 долар США станом на 20.06.2024, складало 123,34 доларів США.; 26.07.2024 - 5000,00 грн., що за офіційним курсом НБУ 41,1977 грн./1 долар США станом на 26.07.2024, складало 121,37 доларів США.; 21.08.2024 - 8000,00 грн, що за офіційним курсом НБУ 41,3459 грн/1 долар США станом на 21.08.2024, складало 193,49 доларів США.; 06.09.2024 - 8000,00 грн, що за офіційним курсом НБУ 41,0890 грн/1 долар США станом на 06.09.2024, складало 194,70 доларів США; 27.11.2024 - 12000,00 грн, що за офіційним курсом НБУ 41,5035 грн/1 долар США станом на 27.11.2024, складало 289,13 доларів США. Тобто в ході судового розгляду ОСОБА_1 погашено борг в сумі 1185,31 доларів США.

Перерахування коштів на банківський рахунок позивачки підтверджується відповідними банківськими квитанціями, а саме: №55805792 від 31.01.2024, №60120909 від 20.06.2024; №61230136 від 26.07.2024; №62017632 від 21.08.2024; №62481032 від 06.09.2024, №65256666 від 27.11.2024.

Повідомити про вказані обставини, які мають значення для справи, та подати відповідні докази на їх підтвердження, ОСОБА_1 не зміг. Це, зокрема, пояснюється тим, що судове засідання у справі було призначено на 9.30 год 28 листопада 2024 року. Цього дня з 05.17 до 09.16 год у зв`язку з загрозою ракетних обстрілів в Івано-Франківській області було оголошено повітряну тривогу. Відповідно, ОСОБА_1 прибув до суду після відбою повітряної тривоги, орієнтовно о 9.40 год, де дізнався, що судове засідання вже відбулось. Відтак докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи він не зміг подати з поважних причин.

Заочним рішенням суд, серед іншого, стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 06 листопада 2019 року у виді 15% річних від суми позики у розмірі 3774 долари США.

Однак, якщо в договорі про надання позики буде передбачено обов`язок нараховувати фізичній особі проценти за користування коштами, такі проценти у розумінні Податкового кодексу України не будуть вважатися процентами, оскільки не відповідають терміну «процентів», визначеному у пп. 14.1.257 Податкового кодексу України. В цілях оподаткування такі кошти на підставі пп. 164.2.2 Податкового кодексу України слід розглядати як суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору і оподатковувати за ставкою 18%, визначеною п. 167.1 Податкового кодексу України. Також на доходи, які включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податків, зокрема, у вигляді виплат за цивільно-правовими договорами, орендної плати, процентів за депозитами, дивідендів тощо, податковими агентами платникам податку нараховується військовий збір. Проте, ухвалюючи заочне рішення, суд не вказав про необхідність утримання з позивачки податку на доходи фізичних осіб та нарахування військового збору з сум виплачених їй процентів, що прямо суперечить нормам Податкового кодексу України.

За таких обставин ОСОБА_1 просить переглянути та скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року, призначити справу до розгляду у загальному порядку (т. 2 а.с. 1-5).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 січня 2025 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В. (т. 2 а.с. 15).

Ухвалою суду від 03 січня 2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року (т.2 а.с. 16).

13 січня 2025 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року. Вважає, що ухвалене судом заочне рішення є незаконними, оскільки судом неповно встановлено обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також не дотримано норм процесуального права.

Ухвалюючи заочне рішення, суд виходив з того, що заборгованість позичальника перед позивачем за договором позики від 06 листопада 2019 року становить 25163 доларів США та 15% річних від суми позики, що становить 3774 доларів США. У договорах поруки, укладених між сторонами, визначено, що відповідальність поручителя і позикодавця є солідарною.

Відтак, суд ухвалив рішення про солідарне стягнення заборгованості за договором позики. Відмовляючи у задоволенні його заяви про відкладення розгляду справи, суд виходив з того, що ним не надано жодних доказів про поважність причин неявки до суду та про перебування за межами України. Також суд вказав, що ним не вчинено активних дій з метою реалізації процесуальних прав, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, та те, що він мав можливість в межах строку розгляду справи по суті скористатись процесуальними правами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії; подавати докази в межах строку розгляду справи по суті; брати участь у судових засіданнях: надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо. Проте ОСОБА_2 не може погодитись з такими висновками суду.

Також йому відомо про часткове повернення позичальником боргу за договором позики, однак ці обставини не знайшли свого відображення в заочному рішенні та взагалі не були враховані судом під час ухвалення рішення.

Крім того, обсяг його відповідальності, як поручителя, визначається умовами договору поруки. Рішенням суду стягнуто солідарно 15% річних від суми позики, що становить 3774 доларів США. ОСОБА_2 не може погодитись і з сумою стягнутих процентів, оскільки договір позики у редакції на день підписання договору поруки не передбачав, що при несплаті відсотків у встановлений договором строк, ці відсотки додаються до тіла позики і подальші відсотки нараховуються на цю суму позики. Як йому пояснив позичальник, в період карантину, введеного з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), він не мав змоги платити позивачу проценти і вони домовились, що нараховані відсотки додаються до суми позики. При цьому позивач та позичальник на початку 2021 року перепідписали між собою договір позики, включивши до договору таку умову. Однак він не підписував договору поруки з такими умовами, які передбачають відповідальність за сплату «процентів, нарахованих на проценти», не надавав згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності.

Також за умовами укладеного між ним та ОСОБА_3 договору поруки, він зобов`язався відповідати за виконання позичальником його зобов`язань перед позивачем з повернення позики в розмірі 20 000,00 доларів США. Згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності, як він вже зазначав вище, він не надавав. Однак суд стягнув з нього борг за договором позики в сумі 25163 доларів США, що значно перевищує обсяг його відповідальності за договором поруки. Тобто має місце неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

Щодо розгляду справи у його відсутності, то на даний час він постійно проживає у Німеччині, що підтверджується долученими до даної заяви документами, зареєстрованого місця проживання в Україні не має. Відтак, він не знав, що судом розглядається дана справа, а відповідно і не міг скористатись процесуальними правами учасника справи, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України. Дізнавшись від позичальника про те, що судом розглядається даний спір, та, маючи намір висловити свою позицію щодо спору, він звернувся до суду з заявою про відкладення судового розгляду. Однак така судом була відхилена. В результаті цього, він був позбавлений можливості надати пояснення, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

ОСОБА_5 вказує що подання ним заяви про відкладення судового розгляду не може розцінюватись судом як зловживання процесуальними правами, оскільки: 1) позивач, подавши позовну заяву через підсистему «Електронний суд», не надіслала ні йому, ні іншим учасникам справи копії позовної заяви; 2) він не отримав від суду жодного документа по даній справі; 3) у суду не було доказів повідомлення його про розгляд справи); 4) надіслана ним 27.11.2024 на електронну адресу суду заява про відкладення судового розгляду була першою та єдиною його заявою по даній справі. Відтак, його поведінка не може свідчити про зловживання процесуальними правами. Водночас вважає, що допущена позивачем непроцесуальна поведінка у спосіб неодноразового подання різних заяв, скарг, може свідчити про тиск на суд.

За таких обставин, на думку ОСОБА_5 , судом не було дотримано вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо реалізації ним права на участь у судовому розгляді, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатись наданими законом процесуальними правами для свого захисту, зокрема надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а також передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України права подати суду відзив з викладом заперечення проти позову, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення. Просить поновити строк на звернення до суду за захистом порушеного права та скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року, призначити справу до розгляду у загальному порядку (т.2 а.с.41-45).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 січня 2025 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В. (т.2 а.с. 51).

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року (т.2 а.с. 52).

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року прийнято до спільного розгляду із заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року. Об`єднано в одне провадження заяву № 344/21604/23, провадження №2-п/344/12/25 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року та заяву №344/21604/23, провадження № 2-п/344/17/25 за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року. Надано справі загальний номер № 344/21604/23, провадження №2-п/344/12/25 (т.2 а.с.73-74).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив суд скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року.

Представник ОСОБА_4 адвокат Остапюк М.П. просив скасувати заочне рішення суду від 28 листопада 2024 року.

ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суду у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та обґрунтованими.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини першої статті 287 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

28 листопада 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволені у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість за договором позики від 06 листопада 2019 року у розмірі 25 163 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят три) долари США. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість за договором позики від 06 листопада 2019 року у виді 15 % річних від суми позики у розмірі 3774 (три тисячі сімсот сімдесят чотири) долари США. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 3497,94 грн (три тисячі чотириста дев`яносто сім гривень дев`яносто чотири копійки). Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 3497,94 грн (три тисячі чотириста дев`яносто сім гривень дев`яносто чотири копійки). Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 3497,94 грн (три тисячі чотириста дев`яносто сім гривень дев`яносто чотири копійки). (т.1 а.с. 294-295, 296-305).

Заочне рішення суду направлялося учасникам справи для відома (т.1 а.с. 306).

За змістом частин другої-третьої статті 284 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною першою статті 288 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання рішення ОСОБА_2 .

Таким чином, строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення був пропущений ОСОБА_2 з поважних причин і підлягає поновленню.

Також докази, на які посилаються заявники, мають значення для правильного вирішення спору та підлягають оцінці судом на предмет їх достовірності, достатності та належності з урахуванням думки усіх учасників справи.

На підставі частини третьої статті 287 Цивільного процесуального кодексу України, суд може своєю ухвалою може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення не встановлено, заявниками надані доводи щодо перегляду заочного рішення, з метою повного та всебічного розгляду справи, забезпечуючи принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне скасувати заочне рішення суду та призначити справу за правилами загального позовного провадження, враховуючи предмет та ціну позову.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 258-260, 284-288, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2024 року в цивільній справі № 344/21604/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 02 червня 2025 року о 15 годині 00 хвилин у залі судових засідань № 11 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018).

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія якого одночасно з поданням до суду має бути направлена іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подачі відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам, встановленим статтею 179 Цивільного процесуального кодексу України, копія якої одночасно з поданням до суду має бути направлена іншим учасникам справи. До відповіді на відзив слід додати документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Встановити сторонам п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.