Справа № 138/2755/24
Провадження №:2-др/138/9/25
05 травня 2025 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Холодової Т.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву представника відповідача адвоката Дзецька Дмитра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.04.2025 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 05.05.2025.
28.04.2025 від представника позивача адвоката Заставного Р.А. надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат. Заперечення мотивовано тим, що заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеним, оскільки справа про відшкодування шкоди, зважаючи на предмет доказування, не характеризується складністю, виконання робіт по підготовці відзиву на позовну заяву не потребувало великих часових витрат, а обсяг наданих представником відповідача послуг є незначним. За вказаних обставин представник позивача просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 4000 гривень.
05.05.2025 у судове засідання сторони та їхні представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Представник відповідача адвокат Дзецько Д.В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі відповідача та його представника. Представник позивачів адвокат Заставний Р.А. в поданих запереченнях просив розгляд заяви представника відповідача адвоката Дзецька Д.В. проводити без участі позивачів та їх представника. Вказане згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання.
Ознайомившись з матеріалами справи, змістом заяви та доданими до неї документами, а також дослідивши зміст заперечень та додані до них документи, суд приходить до такого висновку.
Суд встановив, що 07.04.2025 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Дана справа розглядалась в порядку загального позовного провадження. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково.
В рішенні Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.04.2025 не було вирішено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем.
Частина 1 ст. 246 ЦПК України визначає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До матеріалів справи долучено документи, що підтверджують витрати відповідача, пов`язані з розглядом справи, а також документи, що підтверджують представництво інтересів відповідача адвокатом, а саме: ордер серії АІ № 1750530 від 26.11.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6643/10 адвоката Дзецька Д.В.; копію посвідчення адвоката Дзецька Д.В.; копію Договору про надання правової допомоги адвоката від 18.11.2024; копію додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.11.2024; копію акта приймання-передачі послуг від 11.04.2025; копію виписки про безготівкові платежі від ФО за період за 11.04.2025; копію платіжної інструкції № @2PL835088.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 8 сказаної вище статті розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд встановив, що відповідно до ордеру серії АІ № 1750530 від 26.11.2024, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6643/10 адвоката Дзецька Д.В., Договору про надання правової допомоги адвоката від 18.11.2024 та додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.11.2024 ОСОБА_3 доручив адвокату Дзецьку Д.В. захищати та представляти його інтереси під час розгляду в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області справи № 138/2755/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 160/2211/19.
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Відповідач та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка відзиву у даній справі вимагала значного обсягу часу та за своїми характеристиками була віднесена до обсягу складних справ.
Суд також зважує на те, що позивачі заперечують розмір відшкодованої відповідачу правової допомоги, посилаючись на її неспівмірність зі складністю даної справи.
Так, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Оцінюючи витрати, які представник відповідача просить відшкодувати, суд зважає, що правова позиція відповідача та його представника протягом розгляду справи не змінювалась. Крім того, підготовка відзиву та представлення інтересів відповідача у суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, зокрема, складання відзиву не вимагало опрацювання великого обсягу документів чи судової практики, за час розгляду справи відповідачем чи його представником не подавались будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
А тому, оцінивши у сукупності обставини справи, часткове задоволення позову, а також відповідність заявлених до стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на правову допомогу вимогам співмірності, суд дійшов висновку відшкодувати відповідачу 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з засад ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 12, 133, 134, 137, 138, 141 ч. 1, 2, 246 ч. 1, 259 ч. 1, 2, 270, 269-272 ЦПК України суд, -
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Т.Ю. Холодова