ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7267/25
провадження № 2/753/6749/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2025 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про підтвердження права власності, зобов`язання вчинити дії, третя особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

10.04.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про підтвердження права власності, зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить суд підтвердити її право власності на нерухоме майно померлого ОСОБА_2 та зобов`язати відповідача зняти арешт від 19.12.2016 № 33024953, накладений на підставі постанови № 679/2 від 07.04.2016, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовні вимоги позивача, а саме підтвердити її право власності на нерухоме майно померлого ОСОБА_2 не відповідають вимогам закону, оскільки є неточним та не конкретизованими.

Суд звертає увагу, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У позовній заяві не зазначено, на яке саме нерухоме майно позивач просить підтвердити її право власності, яким саме чином вона потребує захисту у вигляді підтвердження судом її права власності на це майно, ким оспорюється таке право власності, яким чином порушено її права та інтереси, пов`язані із цим нерухомим майном.

Позивачу роз`яснюється, що від змісту позовних вимог та їх розміру залежить як процес судового розгляду так і результат цього розгляду, оскільки суду необхідно знати, в яких межах здійснювати розгляд справи, а відповідачу - усвідомлювати, які вимоги до нього заявлені, та, в залежності від цього, вибудовувати свою позицію і її аргументацію.

За наведеного, чіткий виклад змісту позовних вимог є обов`язком позивача, який він виконує шляхом подання до суду обґрунтованої позовної заяви з додатками, які підтверджують обставини, викладені у позові.

У даному конкретному випадку, позивачу необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, що, у своє чергу, призведе до уточнення кола осіб, які мають брати участь у справі.

Крім того, позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, однак у зв`язку із накладеним 19.12.2016 арештом на усе нерухоме майно боржника, видача свідоцтва на право на спадщину затримується до зняття арешту.

Проте, позивачем не зазначено, що саме входить у це спадкове майно, що унеможливлює суд правильно визначити підсудність справи, адже ч. 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову норм інших видів територіальної підсудності.

Разом з тим, позивачем не зазначено адресу місцезнаходження майна, з якого необхідно зняти арешт, яке саме майно перебуває під обтяженням.

Крім того, у позовній заяві не зазначено відомостей, які необхідні для вирішення питання про належність справи до територіальної юрисдикції (підсудності) Дарницького районного суду м. Києва, що униможливлює відкриття провадження у вказаній цивільній справі.

Також з доданих до позову документів вбачається, що на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 755/23552/2014-ц від 20.10.2014 про стягнення боргу в розмірі 28 575,86 грн зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк».

Отже, арешт, який позивач просить суд зняти, був накладений в інтересах стягувача ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

З урахуванням принципу диспозитивності та з урахуванням наведених вище норм, позивачу варто визначитися із колом відповідачів і третіх осіб, одночасно із усуненням недоліків позовної заяви вирішити питання щодо визначення складу осіб у справі із обґрунтуванням по кожній позовній вимозі, якими саме діями чи бездіяльністю зазначеного відповідача порушуються, не визнаються чи оспорюються будь-які її права, як позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивачем опосередковано наголошується, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , при цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно частини п`ятої цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Разом з тим, доказів того, що позивач після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину до позовної заяви не додано.

Отже, посилаючись на вказані обставини, позивач не надає докази, на яких вони ґрунтуються, порушуючи п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Позивачу роз`яснюється, що, у разі неможливості самостійно надати докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, до позовної заяви додається клопотання витребування доказів, яке має відповідати ст. 84 ЦПК України.

Перелічені порушення норм цивільно-процесуального закону є суттєвими, без їх усунення справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи неможливий.

Суддя роз`яснює позивачу, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали визначитись із колом відповідачів, предметом та підставами позову та подати позову заяву в новій редакції з додатками та копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про підтвердження права власності, зобов`язання вчинити дії, третя особа ОСОБА_2 залишити без руху та надати позивачу строк - 5 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено 02.05.2025.