Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/829/24
Провадження № 2/935/562/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю:

представника позивача прокурора Дейнеки О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коки В.А.,

представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Сірої А.В.,

відповідача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Коростишівська окружна прокуратура Житомирської області відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулися до суду з позовом поданого в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» у якій просить суд:

-зобов?язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 звільнити та повернути Житомирській обласній військовій адміністрацій самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га із земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :17:000:0013 в межах, координатах та конфігурації, що відображена у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23- 25;

- зобов?язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 привести самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га із земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :17:000:0013 у попередній стан шляхом знесення: будівлі №l площею забудови 156 кв.м., будівлі №2 площею забудови 35 кв.м., частини будівлі АДРЕСА_1 площею забудови 67 кв.м, дерев?яного паркану та демонтажу площадки покритої зернистим сипучим матеріалом, що на ній розташовані та відображені у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 та висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25.

В обґрунтування позову вказують, що у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» перебуває земельна ділянка площею 938,7756 га з кадастровим номером :17:000:0013 з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов?язаних з ним послуг, яка належить державі в особі Житомирської обласної військової адміністрації.

Відповідач ОСОБА_1 є суміжним користувачем до земельної ділянки лісогосподарського призначення у межах від Р до Р.

На суміжній до земель лісогосподарського призначення земельній ділянці з кадастровим номером :17:000:0004, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, розташований туристично-оздоровчий комплекс з готелем, який належить ОСОБА_4 . Земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0004, площею 0,7000 га, попередньо використовувалась ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 24.10.2017 року. У подальшому на підставі розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 20.01.2020 №47 та договору купівлі-продажу від 19.03.2020 земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0004 відчужено у приватну власність ОСОБА_1 .

Разом із тим зазначає, що частину земельної ділянки лісогосподарського призначення яка має загальну площу 938,7756 га з кадастровим номером :17:000:0013, яка перебуває у власності держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, а саме площею 0,8693 га самовільно зайнято суміжним землекористувачем ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , шляхом розміщення будівель та споруд, об?єктів благоустрою та її використання в діяльності готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується висновками судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 та судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25, отриманими в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000460 від 30.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Зокрема вказують, що в межах самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,8693 га розташовані: будівля №1 площею забудови 156 кв. м.; будівля №2 площею забудови 35 кв. м.; частина будівлі №5 загальною площею забудови 1504 кв. м.; будівля з навісом №9 площею забудови 110 кв. м.; будівля №10 площею забудови 67 кв. м.; будівля №11 площею забудови 67 кв. м.; будівля №12 площею забудови 67 кв. м; дерев?яний паркан; територія покрита зернистим сипучим матеріалом. При цьому, частина об?єктів (будівлі № № 2, 5, 9, 10, 11, 12) розташовані в межах прибережної захисної смуги водного об?єкта. Водночас, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 61 Земельного кодексу України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0013 у користування відповідачів не надавалась та з огляду на її цільове призначення не може використовуватись для забудови. Тому об?єкти, які розміщені на самовільно зайнятій частині земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013 є самочинним будівництвом. 28.07.2023 року Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» у користуванні яких перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0013 проведено контрольний захід, під час якого встановлено факт можливого самовільного зайняття земельної ділянки та її безпідставне використання, шляхом забудови.

Також у рамках кримінального провадження здійснено огляд веб-сайту готельно-ресторанного комплексу «Чарівне озеро» та соціальних мереж комплексу на якому розміщена інформація щодо інтер?єру, об?єктів нерухомості, асортименту та вартості послуг. Через мережу вказаних інтернет ресурсів ФОП ОСОБА_2 здійснює показ готельно-ресторанного комплексу (збудовані об?єкти нерухомості, види відпочинку, територію тощо), що на думку позивача підтверджує факт самовільного зайняття спірних земель з метою їх використання у діяльності комплексу відпочинку. Самовільне зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013 та її забудови ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , підтверджується протоколами допиту свідків у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000460.

У зв`язку з чим вважають про наявні порушення інтересів держави під час самовільного використання земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності, яка розташована в межах Коростишівської територіальної громади Житомирського району, Житомирської області, тому в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулися з даним позовом до суду.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області(а.с.121 т.2) надіслали до суду письмові пояснення у яких зазначили, що у ході здійснених замірів земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 за кадастровим номером :17:000:0004 було визначено контури та їх площі частини земельної ділянки на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій. За результатом таких замірів земельної ділянки за кадастровим номером :17:000:0004 та відповідно до відомостей ДЗК встановлено накладання на земельну ділянку лісогосподарського призначення за кадастровим номером :17:000:0013 площею 0,8693 га.

Земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0013, чи її частина у користування відповідачів не передавалася.

Порушення інтересів держави полягають у самовільному зайнятті земельної ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності площею

0,8693 га та її забудови об?єктами самочинного будівництва, в тому числі в межах прибережної захисної смуги відповідачами, що порушує право власності на землю

Житомирської обласної військової адміністрації.

У відзиві ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кока В.А. (а.с. 140 т. 2), заперечують щодо задоволення позову. В обґрунтування заперечень представник вказує, що відповідач ОСОБА_1 була суб`єктом господарської діяльності, а спірні правовідносини пов`язані зі здійсненням відповідачкою підприємницької діяльності. Після придбання майна для подальшого його користування ОСОБА_1 зареєструвалася суб`єктом підприємницької діяльності та відкрила відповідний КВЕД 55.10. «Діяльність готелей». Відповідач ОСОБА_3 також був фізичною особою-підприємцем та припинив свою діяльність після його утримання в установі відбування покарань. Відповідач ОСОБА_2 на даний час є фізичною-особою підприємцем, тому вважає, що вказаний спір належить до господарської юрисдикції.

Вважає, що прокурором не підтверджено підстави для представництва відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки не доведено бездіяльність позивачів Житомирської обласної військової адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області так як, оргарнами прокуратури не надано розумний час позивачам для вжиття заходів реагування на визначені ним порушенням інтересів.

Також вказує,що цивільно-правова відповідальність настає у випадку заподіяння власнику (користувачу) землі шкоди, а також у разі порушення прав власника землі шляхом їх поновлення. У такому разі діє ч.1 ст. 212 ЗК України, а саме: самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Самовільне будівництво визначено статтею 376 ЦК України, з урахуванням статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо порядку знесення самочинно збудованих об`єктів, що передбачає видачу компетентним органом припису.

Зазначає, що, прокурор не надав належні докази, що підтверджують викладені ним у позові фактичні обставини.

Вказує, що висновки експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2029/2030/2302-2311/23-25 від 08.12.2023 та за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25, що проведені у кримінальному провадженні на підставі доказів, що у цій справі не надаються.

Дані висновки експертів не підтверджують самовільне зайняття земельної ділянки, чи самовільне будівництво, вони не є рішеннями суду, а лише засвідчують про наявність будівель на земельній ділянці лісгоспу, межі якої встановлені у 2022 році, тобто після зведення будівель.

За змістом висновків із семи будівель, лише дві є капітальними, з них одна на 3-5% частково на іншій земельній ділянці. Решта будівель є тимчасовими спорудами. Інші докази: витяги з ДРРП на землі й майно лісгоспу та відповідача ОСОБА_1 , договори оренди землі, купівлі-продажу землі, а також розпорядження про її оцінку, техдокументація із землеустрою, жодним чином не доводять факт самовільного захоплення землі та самовільного будівництва.

Надані копії протоколів допитів свідків із кримінального провадження, підтверджують про певні дії ОСОБА_3 з встановлення тимчасових споруд та будівель, не зазначаючи на якій саме земельній ділянці. При цьому, жодним чином не підтверджують той факт, за чиєю вказівкою чи з власної ініціативи діяв відповідач ОСОБА_3 , чи мав він умисел на самовільне захоплення землі.

Вважає, що втручання у право відповідача на мирне володіння майном є не виправданим, воно здійснюється не з метою задоволення суспільного інтересу.

Зазначає, що тимчасові споруди, такі як альтанки, будинки відпочинку тощо, як і паркан, площадку «покриту зернистим сипучим матеріалом» встановлювали (облаштовували) попередні власники.

Відповідач ОСОБА_1 лише частково окремі тимчасові об?єкти реконструювала, оскільки вони перебували в аварійному стані. При цьому, вказані об?єкти входили в оздоровчий комплекс, що спочатку був проданий лісгоспом МПП «Сейко», а потім останніми ОСОБА_1 . А згідно діючого на той час законодавства, тимчасові споруди не реєструвались і були приналежними речами основного об?єкту. Окрім цього, водойма була і є місцем відпочинку місцевого населення. Відповідно, облаштування об?єктів благоустрою на лісовій ділянці, а саме: смітники, доріжки тощо, не засвідчує про самовільне захоплення землі, а лиш сприяло збереженню довкілля від його засмічення тощо. Відповідно відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем вказаного майна.

Вказує, що лише у 2020 році ОСОБА_1 замовила технічну документацію із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004 та і під час розроблення такої документації встановлено, що окремі об`єкти майнового комплексу дровник (будівля №1), альтанка (будівля №9), дерев`яні будинки для відпочинку (будівлі 10-12) перебували за межами ділянки ОСОБА_1 , тобто до 2020 року.

У 2021 році з метою урегулюванням вказаного земельного питання ОСОБА_1 зверталися до ДП «Коростишівський лісгосп». 22.06.2021 року із відповідними заявами до «ДП «Коростишівське ЛГ» також зверталися ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але через реорганізацію лісгоспу та початок війни вказане питання не вирішилося.

Вважає, що у позові відсутні будь-які докази того, що будівлі та споруди порушують режим встановленої ним прибережної смуги. Вважає, що вимога знести споруди та будівлі, що законно збудовані, які не порушують режим прибережних захисних смуг, не перешкоджають веденню лісового господарства, є безпідставною та необґрунтованою.

У відповіді на відзив (а.с 68 т. 3) Коростишівська окружна прокуратура заперечила, щодо доводів позивача викладених у відзиві, вказує, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є суб`єктами підприємницької діяльності, а фізичною особою-підприємцем є лише відповідач ОСОБА_2 .

Також зазначають, що в обгрунтування доводів викладених у відзиві ОСОБА_1 про те, що об`єкти, які розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці лісогосподарського призначення входили до майна, що придбано у МПП «Сейко» та останні не розташовані у прибережній смузі, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що спірні об`єкти будівництва існували на момент придбання майна відповідачем ОСОБА_1 у МПМ «Сейко», а також те, що вони не розташовані в прибережній захисній смузі. Не надано доказів законності використання та забудови земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 0,8693 га. Щодо доводів про те, що знесення частини будівлі загальною площею 1504 кв.м. призведе до її руйнації, вказують, що відповідачі усвідомлювали та не могли не знати про те, що будівництво здійснюється на земельній ділянці яка не перебуває у їх користування, тому повинні були проявити розумну обачність і врахувати такі ризики.

У письмових поясненнях ФОП ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Сіра А.В. (а.с. 74 т. 4) заперечує щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю. ФОП ОСОБА_2 не вчиняла жодних дій направлених на самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки остання не є ні користувачем спірної земельної ділянки, ні її суміжним землекористувачем та не володіє на праві власності жодними об`єктами, спорудами та будівлями, які б знаходилися на спірній земельній ділянці. Рекламування готельного комплексу та звернення із заявами щодо отримання у користування земельної ділянки не є порушенням прав ні держави, ні позивача по справі та не може трактуватися як самовільне зайняття земельної ділянки. Вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення ФОП ОСОБА_2 порушення пов`язаного із самовільним захопленням частини земельної ділянки кадастровим номером :17:000:0013, а саме площею 0,8693 га та її використанням у своїй господарській діяльності.

Також зазаначає, що знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайньою мірою впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень та неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Зокрема вказує, що у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 № 2047/23-25 не зазначено площі частини незавершеного будівництвом капітальної будівлі (будівля АДРЕСА_4 ), яка має бути знесена, а лише вказано, що на земельній ділянці з кадастровим номером :17:000:0013 знаходиться частина вказаної незавершеної будівництвом будівлі. Експертами не досліджувалося питання щодо можливості перебудови будівлі № 5 та не надавався висновок з вказаного питання.

Тому без надання доказів технічної можливості демонтажу частини будівлі АДРЕСА_4 без пошкодження конструкції споруди в цілому, а також за умов невизначеності, яку саме частин слід знести, її розмір та конфігурацію, вимоги про знесення є передчасними.

Представник позивачів прокурор Дейнека О.С. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити обгрунтувавши викладеним у позові доводами. Зазначила, що земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0013, а саме її частина площею 0,8693 га, у користування відповідачів не передавалася. Об`єкти які розміщені на самовільно зайнятій земельній ділянці є самочинним будівництвом. Наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт самовільного зайняття відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 частини земельної ділянки та здійснення забудов без відповідних дозволів. Вказане свідчить про порушення вимог земельного законодавства та кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки. Усунення вказаних порушень полягає у приведенні частини земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013, лісогосподарського призначення у попередній її стан шляхом знесення розташованих на них будівель та споруд.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кока В.А. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову обґрунтувавши викладеними у відзиві доводами. Вказує на порушення юрисдикції розгляду спору, вважає, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Також зазначила, що в матеріалах справи наявний неналежний висновок експертизи. Першочергові документи на підставі яких здійснювалася експертиза експерту надані не були. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про призначення судової земельної-технічної експертизи. Позивачем не надано доказів того, що конкретно самовільно побудували відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 і що кожен із них має знести відповідно до позовних вимог.

Вважає, що надані позивачем докази є неналежними та не доводять викладені у ній обставини щодо самовільного зайняття землі чи будівництва. Надані копії протоколів допитів свідків із кримінального провадження, підтверджують про певні дії ОСОБА_3 з встановлення тимчасових споруд та будівель, не зазначаючи на якій саме земельній ділянці. При цьому, жодним чином не підтверджують той факт, за чиєю вказівкою чи з власної ініціативи діяв ОСОБА_5 , чи мав він умисел на самовільне захоплення землі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, які вважає безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокат Сіра А.В. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову обґрунтувавши викладеними у письмових поясненнях доводами. Вважає, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства оскільки має враховуватися не тільки суб`єктний критерій, але і спірні відносини. Всі відповідачі мали статус суб`єктів господарської діяльності. Спірні відносини виникли щодо об`єктів нерухомого майна в яких здійснювалася господарська діяльність.

У позові не обґрунтованому межі відповідальності кожного із відповідачів. Відповідач ФОП ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, остання не є власником чи користувачем земельної ділянки і не здійснювала будівництво спірних об`єктів нерухомості.

Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Якименко М.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Вказав, що Державним спеціалізованим господарськким підприємством «Ліси України» не надавалолся у користування відповідачів земельна ділянка лісогосподарського призначення. У подальшому у судове засідання не з`явився про дату, час, та місце розгляду повідомлений належним чином

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він займається будівництвом (бригадир). Познайомився з ОСОБА_3 у 2014 році, коли він просив його збудувати будинок для своєї матері. У подальшому у 2015 році ОСОБА_3 запросив його для здійснення будівництва та реставрації будинків на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро. Такі будівельні роботи він виконував у період 2015-2016 років (25.10.2015 року здійснював розбивку фундаменту готелю). Фактично займався тим, що здійснював залучення будівельних бригад для виконання робіт.

Здійснював реконструкцію будівлі №6 (готель), а також проводив ремонтні роботи у будівлі №7(ресторан) зокрема утеплення стін, реконструкцію даху. Залучені ним ремонті бригади здійснювали певні підготовчі роботи з підведення комунікацій для будівлі №9. Каркас цієї будівлі будувала інша бригада.

Вказівки щодо будівництва та виконання робіт йому надавав відповідач ОСОБА_3 .. Також на той час у питаннях щодо оздоблення, електрики, контактував з віповідачем ОСОБА_2 (на той час до укладення шлюбу могла мата інше прізвище), яка пропонувала певні правки у ремонті. На час виконання робіт у 2015-2016 роках будівлі №1 ще не було, хто займався будівництвом будівель №1,2, йому невідомо.

Щодо дерев`яних будинків АДРЕСА_5 вказав, то він не займався їх будівництвом. Коли будинки АДРЕСА_5 були побудовані йому невідомо, можливо іншою будівельною бригадою будівельників з м. Романова приблизно у 2018-2019 році. Однак у 2015-2016 роках коли він проводив роботи таких будівель ще не було збудовано. Лише у 2021-2022 році за проханням ОСОБА_3 він переробив підлогу у даних будівлях № 10,11,12, тобто здійснив косметичний ремонт.

Також вказав, що для будівництва будівлі АДРЕСА_4 були залучені різни бригади. Роботи по будівництву почалися десь у 2021 році. Його було залучено для проведення робіт вже у 2022 році, коли був готовий перший поверх будівлі №5. Питання щодо будівельних робіт узгоджував з ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 брала участь у плануванні та обговоренні конфігурації та розміщення рецепції, кухні, барної стійки у будівлі №5, її подальше оздоблення, зокрема надавала вказівки щодо розміщення стін другого поверху будинку АДРЕСА_4 .

Майданчик поблизу даної будівлі, який засипаний щебенем був необхідний для заїзду техніки та необхідних будівельних матеріалів. Вказівки щодо його облаштування надавав ОСОБА_3 .. Письмових договорів з ОСОБА_3 щодо виконання будь-яких робіт він не укладав.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у 2015 році був залучений у будівельну бригаду виконроба ОСОБА_6 для виконання робіт з облаштування плитки на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (« ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро. Йому невідомо хто був замовником щодо виконання робіт по будівлі №5. Всі вказівки щодо будівельних робіт (плитки) надавав йому виконроб ОСОБА_6 .. Також проводив невелику реставрацію у ресторані (будівля №7). Вказівки надавав виконроб ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що був залучений у будівельну бригаду виконроба ОСОБА_6 для виконання робіт на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (« ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, а саме виконував сантехнічні роботи. Прокладав труби тільки в будівлі №6. Всі вказівки щодо будівельних робіт надавав йому виконроб ОСОБА_6 .. Рік залучення до таких робіт він не пам`ятає. Спілкування щодо узгодження робіт та оплати узгоджував ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що десь у 2015- 2016 році виконував роботи сантехніки у старому готелі на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (« ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, а саме виконував роботи по каналізації та водопроводу будинку АДРЕСА_6 . На виконання робіт його залучив ОСОБА_6 .. Коли виконував роботи, то не бачив відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 .. Приймання робіт та розрахунок проводив ОСОБА_6 .. В подальшому для здійснення ремонту змішувача на умивальник та душу його викликала відповідач ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що починаючи з 2014 року до 2016 року працювала посудомийкою та прибиральницею в комплексі, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, починаючи ще коли комплекс мав назву « ОСОБА_12 у Гриба» та належав попередньому власнику. У 2015 році їх(працівників) зібрали та повідомили, що змінився власник яким стала відповідач ОСОБА_1 .

Реконструкція будівлі готелю та ресторану розпочалася десь у 2015 можливо у 2014 році.

На той час на території комплексу вже був готель, при в`їзді на територію комплексу був дровник (однак не пам`ятає чи це будиночок АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 чи 3 на карті схемі), також були будиночки для рибаків та пірс для ловлі риби та альтанки.

Коли змінився власник, то проводилися реконструкції будівель, які знаходилися у лісі. У той час реконструкцію готелю та ресторану проводив ОСОБА_6 ..

Щодо будиночків АДРЕСА_5 то раніше там були альтанки, хто здійснював їх будівництво їй невідомо. Раніше на місці будівлі АДРЕСА_4 був одноповерховий будиночок, який повинні були зносити.

Щодо будівлі №9 точно не пам`ятає чи була збудована така будівля, також не пам`ятає чи був влаштований майданчик поблизу №5 раніше за колишнього власника.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що працює адміністратором в комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро. В комплексі працює з 2016-2017 році, на роботу її прийняла відповідач ОСОБА_1 . Зазначає, що періодично звільнялася та знову поверталася на роботу на посаду адміністратора ресторану.

Коли розпочала працювати на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вже були збудовані дровник, готель, будиночок, ресторан, а біля ресторану - альтанки. Також біля ресторану було озеро, далі причал для ловлі риби та далі в ліс альтанки. Також був зелений будиночок, що напроти ресторану та поряд був дровник.

Реконструкцію причалу та альтанок(біля лісу) розпочав ще попередній власник пан ОСОБА_14 («Садиба у Гриба»), про це їй відомо з чужих слів. У подальшому реконструкція будиночків та альтанок продовжилася і за час її роботи, але хто керував таким роботами їй невідомо.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не давали будь-кому вказівок щодо будівництва. Роботи проводили бригади будівельників, особи яких їй невідомі. Щодо замовника нічого не може повідомити. Частину певних робіт вже завершили до 2018 року.

Також вказала, що коли вона вдруге поверталася на роботу(дату точно не пам`ятає) то зелений будинок(№5) був знесений та на цьому місці була вже зведена будівля, що мала частину поверхів. Роботи виконували бригади будівельників, які їй невідомі.

Перед цим з лісгоспу приходили певні особи робити заміри поблизу будинку АДРЕСА_4 , разом з ними був ОСОБА_6 .. Вона не бачила, щоб відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надавали якісь вказівки.

Експерт ОСОБА_15 , у судовому засіданні щодо висновку судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 пояснив, що 07.11.2023 року проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером №:17:000:0004 та було встановлені межі фактичного користування земельної ділянки. При складанні висновку користувався наданими матеріалами для проведення експертизи, зокрема надані 07.12.2023 року схеми фактичного розташування будівель і споруд, а також водних об`єктів, про що зазначено у висновку експертизи. Весь перелік використаних матеріалів міститься у висновку. Зокрема копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) знаходилася на оптичному диску типу «CD-R», який міститься у переліку використаних матеріалів, про що вказано у висновку(аркуш 5 висновку).

При виконанні експертизи використовував чинні нормативні акти, які зазначені у висновку експертизи. Якщо у переліку і містився інший нормативний акт, який втратив чинність, то при формуванні висновку експертизи він не використовувався та не вплинув на суть і зміст висновку експерта.

Дані щодо фактичних розмірів будівлі отримав за результатом проведеної 07.11.2023 року зйомки та такі площі можна визначити за допомогою відповідного технічного забезпечення. Використовував надані йому вихідні дані, яких було достатньо для проведення експертизи. Викладені у експертизі висновки підтверджує повністю.

Суд, заслухавши учасників справи та допитаних свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 19.03.2020 року між Житомирською обласною військовою адміністрацією та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Н.О. за реєстровим №3948, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав та наявним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.03.2020 року. (а.с. 38, 51 т.1).

ОСОБА_1 є власником туристично-оздоровчого комплексу (кафе), що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0004, на підставі договору купівлі-продажу, туристично-оздоровчого комплексу від 20.10.2015 року №830, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 05.12.2023 року(а.с 28-29 т.1).

За інформацією з Державного реєстру загальна площа туристично-оздоровчого комплексу становить 406, 1 кв. м.. До кафе належать: гостьові будиночки літ «Д», «Е», «Ж», альтанка літ. «З», вбиральня літ. «У», навіс літ. «Н».

Також згідно договору оренди земельної ділянки від 24.10.2017 року укладеного між державою Україна в особі Житомирської обласної адміністрації та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Демецькою С.Л. за реєстровим №352, земельна ділянка з кадастровим номером :17:000:0004, площею 0,7 га, для рекреаційного призначення передавалася ОСОБА_1 у оренду на умовах строкового платного користування(до 16.02.2026 року). Зазначено, що на земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу туристично-оздоровчого комплексу з готелем від 20.10.2015 року №830(а.с. 45 т.1.)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 07.03.2024 року (а.с. 57 т.1) земельна ділянка площею 938,7756 га з кадастровим номером :17:000:0013 належить до державної форми власності. Власником зазначено Житомирську обласну державну адміністрацію. Правокористувачем земельної ділянки є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про що наявні відповідні записи.

Відповідно до змісту акту погодження меж земельної ділянки №8 з суміжними власниками та землекористувачами від 25.01.2022 року (а.с. 63 т.1) що є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що перебувають у постійному користуванні ДП «Коростишівське лісове господарство» площею 3621,6093 га для ведення лісового господарства і пов?язаних з ним послуг на території Коростишівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області та на підставі якої сформовано земельну ділянку площею 938,7756 га з кадастровим номером :17:000:0013, суміжним користувачем земельної ділянки лісогосподарського призначення у межах від Р до Р є ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 (а.с. 66-99 т.1.) виконаного експертом ОСОБА_16 у рамках кримінального провадження №0000460 вбачається, що фактична межа земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро не відповідає межі цієї ділянки кадастровий номер :17:000:0004 визначеної згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 .

На малюнках 2, 3, 4 межі земельної ділянки кадастровий номер :17:000:0004 позначені синього кольору, а межі земельної ділянки фактичного місцерозташування досліджуваної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро - лініями червоного кольору.

У фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,8693 га (контур НОМЕР_1 площею 0,2052 га, контур НОМЕР_2 площею 0,6090 га, контур НОМЕР_3 площею 0,0551 га), яка виходять за межі земельної ділянки за кадастровим номером :17:000:0004 та згідно наданих на дослідження правовстановлюючих документів не перебуває в її власності (малюнок 4 висновку) (а.с. 98-99 т. 1).

Також у висновку наведено схематичне місцерозташування будівель та споруд на земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро. Так у межах фактичного користування досліджуваної земельної ділянки знаходяться такі будівлі та споруди: будівля №1 площею забудови 156 кв. м., будівля №2 площею забудови 35 кв. м., будівля №З площею забудови 11 кв. м., будівля №4 площею забудови 118 кв. м., будівля№5 площею забудови 1504 кв. м., будівля №6 площею забудови 328 кв. м., будівля з навісом №7 площею забудови 491 кв. м., будівля №8 площею забудови 12 кв. м., будівля з навісом №9 площею забудови 110 кв. м., будівля №10 площею забудови 67 кв. м., будівля №11 площею забудови 67 кв. м., будівля №12 площею забудови 67 кв. м., навіс площею забудови 53 кв. м., та 7 (сім) альтанок загальною площею забудови 88 кв. м. (в тому числі альтанка №1 площею забудови 6 кв. м., альтанка №2 площею забудови 32 кв. м., альтанка №3 площею забудови 5 кв. м., альтанка №4 площею забудови 8 кв. м., альтанка №5 площею забудови 8 кв. м., альтанка №6 площею забудови 14 кв. м., альтанка №7 площею забудови 15 кв. м.)

Загальна площа забудови становить 3107 кв. м.

Разом із тим відповідно в межах ділянки з кадастровим номером :17:000:0004 знаходяться будівлі та споруди: будівля №3 площею забудови 11 кв. м., будівля №4 площею забудови 118 кв. м., та частково будівля №5 площею забудови 1357 кв. м., будівля №6 площею забудови 328 кв. м., будівля з навісом №7 площею забудови 491 кв. м., будівля №8 площею забудови 12 кв. м., навіс площею забудови 53 кв. м., та 7 (сім) альтанок загальною площею забудови 88 кв. м. (в тому числі альтанка №l площею забудови 6 кв. м., альтанка №2 площею забудови 32 кв. м., альтанка №3 площею забудови 5 кв. м., альтанка №4 площею забудови 8 кв. м., альтанка№ площею забудови 8 кв. м., альтанка №6 площею забудови 14 кв. м., альтанка №7 площею забудови 15 кв. м.)

Загальна площа забудови становить 2458 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25 виконаного експертом ОСОБА_17 у рамках кримінального провадження №0000460 вбачається, що об?єкти, які розміщені на земельних ділянках площами 0,2052 га, 1,6090 га та 0,0551 га за адресою: АДРЕСА_2 , окрім дерев?яного навісу для зберігання дров та площадки з сипучих матеріалів, мають ознаки об?єктів нерухомого майна та не можуть бути переміщені без їх знецінення та зміни їх призначення. Можуть використовуватись для постійного або тимчасового перебування людей із захистом від несприятливих атмосферних умов. За результатами натурного обстеження встановлено лише факт підключення окремих об?єктів до електропостачання, а також визначено, що підключення до електричних мереж не було здійснено самовільним чином.

Вказано, що встановити чи являються об?єкти, які розміщені на земельних ділянках площами 0,2052 га, 0,6090 га та 0,0551 га за адресою: АДРЕСА_2 , об?єктами самовільного (самочинного) будівництва, в межах наданої на дослідження інформації, не вбачається за можливе. Разом з тим вказано, що за відсутності дозвільних документів на будівництво, розміщені на земельних ділянках об?єкти набувають ознак самовільного (самочинного) будівництва. (а.с. 102 т.1).

За змістом заяви від 17 червня 2020 року складеної ОСОБА_1 ,яка адресована директору ДП «Коростишівький лісгосп» Ейсмонту В.С. вбачається, що ОСОБА_1 просила погодити надання у довгострокове тимчасове користування строком на 49 років, лісову ділянку орієнтовною площею 13,6 га у кварталі 24,27 Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське лісове господарство» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей.

За змістом заяви ОСОБА_3 від 22 червня 2021 року та заяви ОСОБА_2 від 27.06.2021 року, які адресовані директору ДП «Коростишівький лісгосп» Ейсмонту В.С., вбачається що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили погодити надання в довгострокове тимчасове користування строком на 49 років без вилучення у постійного користувача лісової ділянки орієнтовною площею 3,7 га у кварталі 24 виділ 4 площа 1,1 га, виділ 15 площа 0,7 га, виділ 16 площа 0,1 га, виділ 23 площа 1,2 га, виділ 24 площа 0,6 га Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське ЛГ» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. Отримання у користування вказаної лісової ділянки обумовлене придбанням у власність бази відпочинку та земельної ділянки площею 0,7 га, що входять до складу лісової ділянки, яку мають на меті отримати у тимчасове користування.

До вказаних заяв долучалися копії викопіювань бажаного місця розташування лісової ділянки.(а.с 147, 159, 166 т.1)

28 липня 2023 року ДП «Ліси України» здійснено контрольний захід за результатом якого складено відповідний акт за змістом якого, працівниками Департаменту безпеки ДП «Ліси України» встановлено факт можливого самовільного зайняття стороннім суб`єктом господарювання земельної ділянки та її безпідставне використання шляхом забудови.

А саме вказано, що виявлено будівлі та інші об?єкти нерухомого майна, які використовуються власником ділянки ОСОБА_1 , знаходяться за межами ділянки на території Коростишівського лісництва, а саме 24 кварталу, 15,16 та 21 виділу.

Відомості, щодо надання у довгострокове тимчасове користування без

вилучення у постійного користувача лісової ділянки відсутні.

Крім того, на даній земельній ділянці зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки, а саме: прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах, що суперечить частині 4 статті 59 Земельного кодексу України. Вказано, що власник земельної ділянки самовільно користується територією Коростишівського лісництва, а саме 24 квартал, 15, 16 та 21 виділ.

Зі змісту витягу із рішення виконавчого комітету Коросстишівської міської ради від 20.11.2013 №278 вбачається, що МПП «Сейко» надано дозвіл для реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро. (т. 2 ас. 165).

На замовлення відповідача ОСОБА_1 у 2016 році ПП «Андвол» розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається у оренду ОСОБА_1 загальною площею 0,7 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Зі змісту відповіді директора філії «Коростишівське лісове господарство» від 11.03.2024 року №167вбачається, що земельна ділянка під водним об?єктом, що поблизу ТОК «Чарівне озеро» за адресою: АДРЕСА_2 , 2-те озеро знаходиться у постійному користуванні філії «Коростишівське лісове господарство» ДП «Ліси України», як правонаступника ДП «Коростишівське ЛГ» з 1936 року, квартал 24, виділ 22, площа 6,6 га Коростишівського лісництва. (а.с 195 т.2.)

У 2013 році ПП «Здобуток ІІ» на замовлення МПМ «Сейко» розробило робочий проєкт реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс з будівництвом готелю, за адресою: АДРЕСА_2 , 2-те озеро. Зі змісту якого вбачається про існування будівлі кафе (поз. 2 по ГП), гостьового будиночка (поз.3 по ГП) (а.с.216 т.3). Таким проєктом передбачалася реконструкція існуючих будівель та запроєктовано будівництво нової будівлі готелю на 7 двомісних номерів.

Відповідно до виписки з ЄДР від 26.02.2024 (а.с. 248 т.2 ) вбачається, що ОСОБА_1 перебувала фізичною особою-підприємцем з 11.10.2018 року до 29.05.2020 року.

На замовлення ОСОБА_1 у 2020 році ПП «Житомирський науково-дослідний та проєктний інститут» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,70 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення кадастровий номер :17:000:0004.

Частиною 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 наведено правовий висновок, за змістом якого відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

26 лютого 2024 року Коростишівською окружною прокуратурою в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено Житомирську обласну військову адміністрацію та Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлені порушення вимог закону та інтересів держави під час самовільного використання земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності та вказано про необхідність вжиття заходів реагування для їх захисту шляхом пред`явлення відповідного позову (а.с. 246 т.1).

06 березня 2024 року заступником начальника Житомирської ОВА В. Градівським надано відповідь з якою вбачається, що у адміністрації відсутні докази щодо порушення вимог земельного законодавства. Житомирська ОВА не заперечує щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави.

27 лютого 2024 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області О.Файдовим надана відповідь з якою вбачається, що в управління відсутні кошти для сплати судового збору. Управління не заперечує щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави.

Відповідно до статті 57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Враховуючи зазначене Житомирська обласна військова адміністарація наділена правами щодо здійснення контролю за землями лісогосподарського призначення, які є державною власністю, незалежно від передання їх у постійне користування третій особі ДП «Ліси України».

Землі лісогосподарського призначення є об`єктами права державної власності та мають перебувати під посиленою охороною для збереження безпечного довкілля, непогіршення екологічної ситуації, тому саме держава в особі її органів заінтересована в забезпеченні дотримання порядку їх використання та запобігання самовільного зайняття земельних ділянок.

Таким чином органами прокуратури було виконано вимоги законодавства щодо обґрунтованості звернення до суду із вказаним позовом в інтересах держави та повідомлено про це відповідних суб`єктів владних повноважень із дотриманням вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно із положеннями статей 91, 96 Земельного кодексу України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, щоу державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать зокрема землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів.

Зі змісту пункту «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до частин 1,2 статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Частинами 1, 4, статті 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Звертаючись до суду з цим позовом, Коростишівська окружна прокуратура зазначає, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , фізична особа-підприємиця ОСОБА_2 самовільно користуються частиною земельною ділянки з кадастровим номером :17:000:0013, площею 0,8693 га, лісогосподарського призначення, що перебуває у державній власності. Відповідач ОСОБА_1 є суміжним користувачем та має у власності земельну ділянку з кадастровим номером №:17:000:0004.

Така земельна ділянка разом із побудованим на ній будівлями використовується відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 для організації діяльності готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому частина земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013, площею 0,8693 га, лісогосподарського призначення, самовільно зайнята відповідачами та забудована об`єктами нерухомості без відповідних дозвільних документів за відсутності будь-якого погодження із власником земельної ділянки. При цьому частина будівель, які побудовані на самовільно зайнятій відповідачами земельні ділянці перебувають в межах прибережної захисної смуги.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Так, матеріалами справи підтверджується, що з 2015 року ОСОБА_1 стала власником туристично-оздоровчого комплексу, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, що розташовується на території на земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004. У зв`язку з набуттям права власності на вказаний вище оздоровчий комплекс земельна ділянка у 2017 році передана спочатку на правах оренди у строкове користування відповідачці ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення на території туристично-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та у подальшому на підставі договору купівлі продажу від 12.03.2020 року така земельна ділянка набута у власність останньої.

У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25 ОСОБА_18 зазначено, що за результатами натурного обстеження та висновків земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 встановлено, що на частині земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013, (лісогосподарського призначення, що перебуває у власності Житомирської ОВА), а саме на її частині площею 0,2052 га розташовані наступні будівлі і споруди: площадка вкрита сипучим матеріалом; частина незавершеної будівництвом капітальної будівлі (будівля №5).

На частині земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013 площею 0,0551 га розташована: частина незавершеної будівництвом капітальної будівлі (будівля №5).

На частині земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0013 площею 0,6090 га розташовані: дерев?яний навіс-дровник площею забудови 156 кв.м (будівля №1); одноповерхова капітальна будівля площею забудови 35кв.м. (будівля №2); дерев?яна будівля з навісом площею забудови 110 кв.м. (будівля № 9); три двоповерхові дерев?яні будиночки з колод площею забудови 67 кв.м. кожна (будівлі №10,11,12).

Досліжуючи питання самовільного зайняття земельної ділянки відповідачами суд також враховує, що змістом висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 земельна ділянка кадастровий номер :17:000:0004 за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро знаходиться в оточенні земельних ділянок зі складом угідь 005.01 - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю та 006.04 ставки.

При цьому в результаті обстеження на місцевості земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004, встановлено, що вона частково огороджена парканами і на території ділянки побудовані будівлі різної архітектурної конструкції, які використовуються для організації відпочинку (гостьові будинки, альтанки) та будується об`єкт нерухомого майна, а саме будівля АДРЕСА_4 площею забудови 1504 кв.м.

Так за результатом топографо-геодезичних робіт складено відповідну схему фактичного розміщення земельної ділянки (а.с. 83 т.1), який міститься у висновку експертизи, де зазначено, що межа земельної ділянки, що позначена червоним кольором як контур 1 площею 0,2052 га, проходить частково по території покритої зернистим сипучим матеріалом та по території навколо незавершеної будівництвом нежитлової будівлі необхідної для її обслуговування. іж територією покритою зернистим сипучим матеріалом та територією навколо незавершеної нежитлової будівлі знаходиться проїзд.

Межа земельної ділянки, що позначена зеленим кольором як контур НОМЕР_2 площею 0,6089 га, проходить по території на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій території. На території цієї ділянки знаходиться водний об?єкт №l та причали, що розташовуються перпендикулярно до берега водойми №2, також побудовані будівлі різної архітектурної конструкції які використовуються для організації відпочинку (гостьові будинки, альтанки).

Межа земельної ділянки, що позначена жовтим кольором як контур НОМЕР_3 площею 0,0551 га, частково проходить по дерев?яному паркану, по території навколо незавершеної будівництвом нежитлової будівлі необхідної для її обслуговування та по території на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій території. На території цієї ділянки знаходяться причали, що розташовуються перпендикулярно до берега водойми №2.

Такими чином фактична межа земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро не відповідає межі цієї ділянки кадастровий номер :17:000:0004 визначеної згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 .

Тобто у фактичному користуванні ОСОБА_1 , як суміжного землевласника, перебуває земельна ділянка площею 0,8693 га (контур НОМЕР_1 площею 0,2052 га, контур НОМЕР_2 площею 0,6090 га, контур НОМЕР_3 площею 0,0551 га), яка виходять за межі її земельної ділянки за кадастровим номером :17:000:0004.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 19.06.2003 № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи ОМС про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Будь-яких рішень Житомирською військовою адміністрацією про передачу частини земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, у користування (оренду) будь-кого із відповідачів не ухвалювалося, розпорядження із вказаного питання не видавалося, жодних доводів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Тобто використання відповідачами частини земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га за відсутності правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняття такої земельної ділянки.

Відповідачі заперечуючи проти задоволення позову не надали будь-яких належних доказів на підтвердження того, що об`єкти нерухомості, які збудовані в межах земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га не перебувають та не перебували у їх користуванні.

Заперечуючи щодо позову відповідачі зазначали, що самочинне будівництво будівель здійснювалося попереднім власником МПМ «СЕЙКО».

Однак суд не приймає твердження представників відповідачів про те, що зазначені вище об`єкти нерухомості у таких площах та конфігурації вже були збудовані попереднім власником МПМ «СЕЙКО», а відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем майна, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано. Так в матеріалах справи відсутні дозвільні документи отримані МПМ «СЕЙКО» чи відповідачами на підтвердження правомірності будівництва будівлі №1,2, будівлі з навісом №9, а також будинків №10,11,12., чи будівлі №5.

Так згідно наданого до відзиву відповідачами проєкту реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс з будівництвом готелю, за адресою: АДРЕСА_2 , 2-те озеро, складеного на замовлення МПМ «СЕЙКО» у 2013 році, вбачається про існування на той час будівлі кафе (поз. 2 по ГП), гостьового будиночка (поз.3 по ГП). Таким проєктом також передбачалася реконструкція існуючих будівель та запроєктовано будівництво нової будівлі готелю на 7 двомісних номерів.

Однак наявність такого проекту МПМ «СЕЙКО» у 2013 році жодним чином не пояснює і не спростовує будівництво семи інших будівель, а саме: будівлі №1 площею забудови 156 кв.м., будівлі №2 площею забудови 35 кв.м., частини будівлі АДРЕСА_9 площею забудови 67 кв.м., будівлі №11 площею забудови 67 кв. м., будівлі №12 площею забудови 67 кв.м, дерев?яного паркану та площадки покритої зернистим сипучим матеріалом, що знаходяться в межах земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га, що перебуває у власності держави, яка не надавалася у користування відповідачів.

Існування до 2015 року на місці дерев`яних будинків №10,11,12 певних альтанок про які зазначали у судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не спростовує факту самовільного заволодіння земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га шляхом її забудови відповідними об`єктами нерухомості вже у 2020-2021 роках.

При цьому досліджуючи питання участі відповідачів у самовільному зайнятті частини земельної ділянки суд враховує надані пояснення допитаних у судовому засіданні свідків зокрема адміністратора ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що вже після набуття у власність ОСОБА_1 у 2015 році оздоровчого комплексу, продовжувалися роботи із реконструкції певних будівель розміщених, як у межах земельної ділянки з кадастровим номером :17:000:0004, так і іншої частини будівель, що згідно висновків експертів фактично перебувають на території земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, лісогосподарського призначення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також статі 9 Закону «Про архітектурну діяльність» слідує, що під будівництвом слід розуміти: 1) нове будівництво, 2) реконструкцію, 3) реставрацію; 4) капітальний ремонт об?єктів будівництва.

За змістом ч. 1 ст 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо: 1) вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) побудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; побудовані з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У розумінні ч. 1 ст 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об?єкт, а й об?єкт нерухомості, який виник у результаті: реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об?єкта, що здійснені без отриманого дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, надання органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об?єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Також відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6 (бригадира) наданих у судовому засіданні, то останній зазначив, що відповідач ОСОБА_3 починаючи з 2015 року надавав йому вказівки для здійснення будівництва та реставрації певних будинків на території комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що безпосередню участь у плануванні робіт з реконструювання приміщення ресторану та готелю, будівлі №5 зокрема брала учать ФОП ОСОБА_2 , яка разом із відповідачем ОСОБА_3 , зазначали про необхідні конструктивні рішення (розміщення стін, планування кімнат) при реконструюванні вже збудованих об`єктів нерухомості та будівництва зокрема капітальної будівлі АДРЕСА_4 .

При цьому в даному випадку суд враховує, що відповідачами не надано жодних проєктних чи дозвільних документів щодо об`єктів нерухомості, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро.

Разом із тим про орієнтовні дати початку будівництва капітальної будівлі №5, а саме у 2021 році повідомляли, як свідок ОСОБА_6 , так і ОСОБА_13 ,яка тривалий час працювала адміністратором оздоровчого комплексу «Чарівне озеро».

При цьому, як пояснив свідок ОСОБА_6 у 2021-2022 роках відповідач ОСОБА_3 залучав його для проведення ремонтних робіт у дерев`яних будиночках № НОМЕР_4 (« ІНФОРМАЦІЯ_3 »), а відповідач ФОП ОСОБА_2 залучала майстрів для ремонту сантехніки у будинках у 2021 році. Тобто відповідачі ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_2 брали учать у фінансуванні та проєтуванні приміщення такої будівлі, частина якої знаходиться на території земельної ділянки державної форми власності.

Відповідач ОСОБА_3 жодним чином не заперечував щодо доводів свідка ОСОБА_6 , про його залучення відповідчем для проведення робіт на території оздоровчого комплексу.

Крім того у 2020 та 2021 році відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 надсилали директору ДП «Коростишівький лісгосп» ОСОБА_19 заяви та просили погодити надання в довгострокове тимчасове користування строком на 49 років без вилучення у постійного користувача частину лісової ділянки орієнтовною площею 3,7 га у кварталі 24 виділ 4 площа 1,1 га, виділ 15 площа 0,7 га, виділ 16 площа 0,1 га, виділ 23 площа 1,2 га, виділ 24 площа 0,6 га Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське ЛГ» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. У заявах зокрема зазначено, що отримання у користування вказаної лісової ділянки обумовлене придбанням у власність бази відпочинку та земельної ділянки площею 0,7 га, що входять до складу лісової ділянки, яку мають на меті отримати у тимчасове користування. До вказаних заяв долучалися копії викопіювань бажаного місця розташування лісової ділянки.

Зі змісту протоколу огляду старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області М.Барановського від 21.02.2024 року вбачається, що туристично-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надає послуги з готельно-ресторанного обслуговування. Зокрема за плату наявна можливість з розміщення та проживання в певних дерев`яних будинках « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Як встановлено у висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25, будівля №9, що розташована над озером та має криту терасу і така будівля підключена до електричних мереж.

Будівлі №10,11,12, які є двоповерховими будівлями з дерев`яних колод також мають ознаки підключення до електричних мереж та відповідно можуть використовуватися для тривалого перебування людей із захистом від несприятливих умов.

Послуги з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро, здійснюється підставі договору між ФОП ОСОБА_1 та АТ «Житомиробленерго», який укладений 20.11.2019 року.

Тобто відповідачі проявляли відповідну зацікавленість у належному оформленні свого права користування частиною земель лісогосподарського призначення та забезпечення їх розміщення, оздоблення, реконструкції, підведення комунікацій для функціонування будівель, які самовільно розміщені на частині земельній ділянці з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 фактично з 20.10.2015 року користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером :17:000:0004, спочатку як власник туристично-оздоровчого комплексу, який знаходився в межах цієї земельної ділянки та в подальшому як власник земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_2 , 2-ге озеро.

Обставина ведення готельно-ресторанної діяльності на території ТОК «Чарівне озеро» не заперечувалися і стороною відповідачів, про що зазначено у поданих відзивах та поясненнях, у яких зазначено, що з огляду на провадження на території ТОК «Чарівне озеро» господарської діяльності даний спір підлягає вирішенню у господарській юрисдикції. Питання юрисдикційності даного спору вирішувалося судом ухвалою від 31 липня 2024 року.

Доводи представників відповідачів щодо недопустимості наданого висновку експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 суд не приймає, оскільки експертом при складанні висновку досліджувалися копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , про що прямо зазначено у висновку експертизи на 12 аркуші експертизи (а.с. 77 т1.).

Крім того як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 10, 11 постанови від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_20 щодо складеного ним висновку зокрема пояснив, що копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) знаходилася на оптичному диску типу «CD-R», який міститься у переліку використаних матеріалів, про що вказано у висновку(аркуш 5 висновку). ОСОБА_21 свої висновки, які викладені у експертизі підтвердив повністю у судовому засіданні.

Так відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Разом із тим висновок експертизи ОСОБА_22 від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25, складений із дотримання встановленого порядку та отриманий у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000460, з урахуванням вимог чинного законодавства. У висновку зазначено про використані експертом матеріали під час формування такого висновку у тому числі копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

При цьому з урахуванням вимог ст.12 ЦПК України під час розгляду справи суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Так, протокольною ухвалою суду від 13.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення земельно-технічної експертизи у зв`язку з передчасністю такого клопотання. Втім така підстава відмови не позбавляла відповідачів права на звернення до суду з клопотанням про призначення такої експертизи у подальшому, тобто вже після дослідження судом наданих позивачем висновків експертизи з огляду на подальші твердження представників відповідчів про недопустимість наданого висновку експертизи.

Так 18.04.2025 року у судовому засіданні після допиту експерта ОСОБА_23 щодо наданого ним висновку враховуючи надані ним пояснення, судом з`ясовувалася думка учасників справи щодо наявності клопотань чи заяв. Однак після допиту експерта ОСОБА_23 стороною відповідачів клопотань про призначення судової земельно-технічної експертизи подано не було, у зв`язку з чим суд вважає безпідставними доводи представника відповідача адвоката Коки В.А. у обмеженнях її процесуальних прав зі сторони суду.

Таким чином на частині земельній ділянці з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га, що відноситься до земель державної власності розміщені об`єкти нерухомості будівництво яких та реконструкцію здійснювали відповідачі у тій чи іншій мірі, що підтверджується, як письмовими матеріалами(висновками експертиз), так і показами свідків, які працювали на території оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та брали учать у будівництві та реконструкції. Однак самовільна зайнята частина земельної ділянки з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га, у власність чи в користування відповідачам не виділялась.

Тому враховуючи вказані вище обставини суд, вважає доведеним факт порушення відповідачами ст. 211 Земельного кодексу України, щодо самовільного зайняття частини земельної з кадастровими номером :17:000:0013, площею 0,8693 га. Оскільки відповідачі самовільно використовували частину земельної ділянку та порушили права власника земельної ділянки шляхом здійснення самочинних забудов, тому останні повинні повернути самовільну зайняту частину земельної ділянки Житомирській обласній військовій адміністрацій та привести земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом знесення будівель, дерев?яного паркану та демонтажу площадки покритої зернистим сипучим матеріалом, за власний кошт, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачів, а тому суд стягує з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємиці ОСОБА_2 , на користь Житомирської обласної прокуратури, судовий збір в розмірі 7570 грн., тобто по 2 523,33 грн. з кожного.

На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 12,13,81, 141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов?язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , фізичну особу-підприємицю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 звільнити та повернути Житомирській обласній військовій адміністрацій, ЄДРПОУ: 00022489, самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га (контур №1 площею 0,2052 га, контур №2 площею 0,6090 га, контур №3 площею 0,0551 га) із земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :17:000:0013 в межах, координатах та конфігурації, що відображена у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25.

Зобов?язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , фізичну особу-підприємицю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 привести у попередній стан самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га (контур АДРЕСА_10 забудови 156 кв.м., будівлі №2 площею забудови 35 кв.м., частини будівлі №5 загальною площею забудови 1504 кв.м., будівлі з навісом №9 площею забудови 110 кв.м., будівлі №10 площею забудови 67 кв.м., будівлі №11 площею забудови 67 кв. м., будівлі №12 площею забудови 67 кв.м, дерев?яного паркану та демонтажу площадки покритої зернистим сипучим матеріалом, що на ній розташовані та відображені у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 та висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , фізичної особи-підприємиці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь Житомирської обласної прокуратури, судовий збір в розмірі 7570 грн., тобто по 2 523,33 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Коростишівська окружна прокуратура, місцезнаходження: вул. Шевченка, 5, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області, , в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, , місцезнаходження: майдан С.П. Корольова,1, м.Житомир, Житомирської області, та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, , місцезнаходження: вул. Довженка, 45, м.Житомир, Житомирської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_13 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», , місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ.

Повне судове рішення складено 05.05.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО