Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2507/25
Провадження № 2/711/1472/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

29.04.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Буйновській А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2023 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 262, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрально міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ).

Позивач вказує, що спільних дітей у них з відповідачем немає, а також у стані вагітності вона не перебуває.

Як зазначено, що подружнє життя з відповідачем не склалося. У них різне бачення сім`ї та родинних цінностей, не співпадають варіанти вирішення життєвих проблем, з якими стикалася їхня сім`я. Моральною основою шлюбу є почуття любові, повага, підтримка та взаєморозуміння. Проте, сварки та образи призвели до того, що вони втратили ці почуття, стали один одному чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносини. Вони з відповідачем не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Їхні відносини носять формальний характер. За таких обставин вважає, що подальше шлюбне подружнє життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим. Відповідач своєї згоди на розірвання шлюбу у позасудовому порядку не надає, уникає будь-якого спілкування з нею.

На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; час на примирення просить не надавати.

Ухвалою суду від 28.03.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

У судовому засіданні позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, час на примирення просила не надавати. Зазначила, що сторони разом не проживають з літа 2024 року, не спілкуються, господарство спільно не ведуть, дітей не мають. Судові витрати просила залишити за собою.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Про поважність причин неявки не повідомив. Відзиві на позов не подав.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрально міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 262 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_4 (а.с. 7).

Також судом встановлено, що за час шлюбу сторони дітей не мають.

Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки вона разом із відповідачем, як подружжя не проживають з літа 2024 року, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не має. Намірів зберегти сім`ю позивач також не має.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України).

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, згода на продовження шлюбу у позивача відсутня, тобто немає її вільної і повної згоди на шлюб. Встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин з літа 2024 року, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом.

При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності згоди позивача на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення.

Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи заяву позивача, про що нею зазначено під час судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 265, 268, 280, 273 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 14.02.2023 (актовий запис № 262) між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП невідомо; зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрально міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Київ).

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька