Справа № 307/3293/24
Провадження № 2/307/790/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що, 25 травня 2024 року, о 13 годині 00 хвилин, в с. Крива, по вул. Миру, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу, та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mersedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.13.3 Правил дорожнього руху України, та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до ДТП автомобіль марки марки «Mersedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження, а саме: пошкоджений задній бампер та задній габарит лівої сторони, вм`ятина заднього крила лівої сторони та пошкодження лакофарбового покриття. Відповідно до видаткової накладної №15425 від 03.06.2024 року вартість відновлення механічних пошкоджень на автомобілі марки «Mersedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2024 року водія ОСОБА_2 за даним фактом визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить3400 гривень. З наведеного вбачається, що позивачу внаслідок ДТП, яка мала місце 25.05.2024 року, завдано матеріальної шкоди на суму 5100 грн. Також представником в позовній заяві вказано, що внаслідок ДТП та пошкодження автомобіля позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням майна і наслідками такого. Така шкода заподіяна водієм транспортного засобу, який був визнаний винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. На підставі наведеного, виходячи з засад розумності і виваженості та справедливості, враховуючи глибину моральних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, представник вважає про можливість відшкодування позивачу із відповідача моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинені матеріальні збитки в сумі 5100 гривень, моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 25 травня 2024 року, о 13 годині 00 хвилин, в с. Крива, по вул. Миру, керуючи автомобілем марки «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_3 , при зустрічному роз`їзді, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу, та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mersedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та вчинивши ДТП, ОСОБА_2 залишила місце пригоди, чим порушила п.2.10, п.13.3 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди згідно постанови Тячівського районного суду від 6 червня 2024 року (справа №307/2194/24) відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

Відповідно до частини третьої ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавання шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У видатковій накладній від 03 червня 2025 року за №15425 зазначено, що вона видана організацією на постачу випадковому покупцю запчастин до автомобіля на загальну суму 5100 гривень: бампер задній, вартістю 3200 гривень, лівий клик заднього бампера, вартістю 305 гривень, правий клик заднього бампера, вартістю 305 гривень, ліхтар задній лівий, вартістю 645 гривень та ліхтар задній правий, вартістю 645 гривень.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано належних доказів щодо понесених ним матеріальних збитків, пов`язаних з ремонтом автомобіля, який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5100 гривень матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Суд не бере до уваги як доказ надану позивачемвидаткову накладну від 03 червня 2025 року за №15425, згідно якої позивачем придбано запчастин на суму 5100 гривень для ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, оскільки вказана накладна не містить даних щодо продавця запчастин, його підпису, даних про покупця запчастин, та не є доказом самої оплати придбаних запчастин.

Згідно положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи те, що позивачу було завдано моральної шкоди, що проявлялася в його емоційних та моральних стражданнях, які довелося перенести йому, зокрема у зв`язку з пошкодженням автомобіля в ДТП, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5000 гривень.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76, 81, 82, 89, 200, 209, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , України.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , України.

Повний текст рішення суду складено 5 травня 2025 року.

Головуючий В.І. Бобрушко