Справа № 521/3175/25
Номер провадження № 2-о/521/241/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що він володіє будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу, засвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори від 27 серпня 1979 р. та зареєстрований в реєстрі за №4-5849. В паспорті громадянина України та обліковій картці платника податків ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_3 ». Проте в договорі купівлі-продажу будинку його ім`я помилково зазначили як « ОСОБА_4 ». В зв`язку з цією розбіжністю у заявника виникли труднощі з підтвердженням права власності на будинок, а також неможливістю отримання від державного реєстратора витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. Однак, представник заявника звернулась до суду із заявою, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 27 серпня 1979 року було між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі продажу житлового будинку, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2

Даний договір купівлі продажу житлового будинку зареєстрований в реєстрі ОМБТІ 15.04.1988р. за №4-5849 кн. 204 стор. 27-20763.

Заявник зазначає, що під час підготовки документів для отримання від державного реєстратора витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що ім`я заявника, що зазначене у договорі купівлі продажу від 27 серпня 1979 року не збігається з його іменем зазначеним у всіх інших правовстановлюючих документах, а саме у договорі купівлі продажу від 27 серпня 1979 року ім`я заявника помилково зазначено як « ОСОБА_4 », тоді як в інших документах його ім`я вказано як « ОСОБА_3 », що підтверджується наступними документами…

У свідоцтві про народження № НОМЕР_1 від 15.09.1952 року зазначено, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 .

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ у Жовтневому районі, ОСОБА_1 отримав ідентифікаційних номер НОМЕР_3 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 було доведено та не викликає сумніву факт належності заявнику договору купівлі продажу житлового будинку від 27.08.1979 року, який зареєстрований в реєстрі ОМБТІ 15.04.1988р. за №4-5849 кн. 204 стор. 27-20763.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме договіру купівлі продажу житлового будинку від 27.08.1979 року, який зареєстрований в реєстрі ОМБТІ 15.04.1988р. за №4-5849 кн. 204 стор. 27-20763, є захист інтересів заявника як власника житлового будинку.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), належить договір купівлі продажу житлового будинку від 27.08.1979 року, який зареєстрований в реєстрі ОМБТІ 15.04.1988р. за №4-5849 кн. 204 стор. 27-20763.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 травня 2025 року.

Суддя: Д.Д. Громік