УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 522/16031/19

провадження № 61-4808ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , про скасування реєстрації декларації, витребування майна

та усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року у зазначеній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження,

з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зважаючи на те, що позов про скасування реєстрації декларації, витребування майна та усунення перешкод у користуванні власністю Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було подано у вересні 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом

на 01 січня 2019 року.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(1 921,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн).

Згідно вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»

за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно,

що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач

у справі. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори

купівлі-продажу цього майна, звіт про оцінку майна тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі

№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми,

на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення у справі, з однією вимогою майнового характеру (витребування нежитлового приміщення) та двох вимог немайнового характеру (скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації та усунення перешкоди у користуванні шляхом виселення).

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна (нежитлового приміщення - підвалу загальною площею 108,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ).

Таким чином, за подану касаційну скаргу судовий збір має бути сплачено, як за одну вимогу майнового характеру виходячи із вартості спірного майна, а також за одну вимогу немайнового характеру.

Отже, заявнику слід:

- надати належні докази вартості спірного нерухомого майна - нежитлового приміщення - підвалу загальною площею 108,6 кв. м, що розташоване

за адресою: м. Одеса, пр. Гагаріна, 4) (наприклад, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви,

- власноруч обчислити суму судового збору за формулою: С = ((А х 1,5 %)

+ 3 842,00 (дві вимоги немайнового характеру) х 200%, де «С» - остаточна сума судового збору, а «А» - вартість спірного нерухомого майна, встановлена

у визначеному законом порядку, при цьому добуток «А х 1,5%» повинен становити не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(1 921,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн),

- сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вимогам закону.

Ціна позову також є визначальною при вирішенні питання про те чи підлягають касаційному оскарженню судові рішення у цій справі (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Обов`язок зі сплати судового збору є загальним для всіх суб`єктів,

що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підтвердження сплати (доплати) судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення

від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, за змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи,

їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У касаційній скарзі учасником цієї справи вказано, зокрема, відповідач - ОСОБА_3 , проте з судових рішень вбачається,

що відповідачем у цій справі є - ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, заявнику необхідно правильно зазначити всіх учасників справи та їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування), надіслати на адресу Верховного Суду підписану заявником касаційну скаргу в новій редакції

з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь

у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення указаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко