Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2051/25
Провадження №2/552/1444/25
У Х В А Л А

02.05.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві просив розірвати шлюб, зареєстрований 25 липня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №198, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері - ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи в частині позовних вимог про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З наведених норм права вбачається, що чинним законодавством передбачено, що розгляд справи про стягнення аліментів здійснюється за позовом одержувача аліментів.

Чинним законодавством не передбачено можливості звернення платника аліментів до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на користь другого з батьків, з яким проживає дитина.

20 січня 2025 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційної цивільного суду у справі №296/12456/23, провадження №61-2165сво24 у постанові від 20 січня 2025 року прийшов до висновку про наявність підстав для відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі № 296/6169/23, провадження № 61-12472св23, та сформулював висновки про застосування норм права, зазначивши таке.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Правом на звернення до суду з позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить законодавству, договору та має бути ефективним.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Вимоги про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача не спрямовані на захист невизнаних, порушених або оспорених прав позивача.

Розгляд таких вимог чинним законодавством не передбачений.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц та від 20 листопада 2019 року у справі № 591/5619/17.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що не підлягає розгляду судом спір, за позовом особи про стягнення з неї аліментів на користь іншої особи.

Тому суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у справі в частині таких позовних вимог, оскільки вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова