ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/918/25
Провадження № 2/210/705/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Біди А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року адвокат Палішева Наталя Олександрівна звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просила суд визначити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало бабусі позивача, матері померлої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно, яке прийняла після своєї матері ОСОБА_3 , але не встигла оформити складається з двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі договори міни, який було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенко О.О. 18.11.1996 року реєстр № 1243, який зареєстровано КП ДОР «Криворізьке БТІ» 18.11.1996 року. Представник позивача зазначила, що після смерті матері позивач звернулась до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, однак, їй було роз`яснено, що в країні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, державні реєстри не працюють і відкрити спадкову справу неможливо, а тому позивач чекала на закінчення воєнного стану для оформлення спадкових проти. Проте, нещодавно вона дізналась, що норми які діяли на момент введення в країні військового стану перестали діяти, тому вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1272 ЦК України, представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. (а.с. 25)

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Третьої Криворізької державної нотаріальної контори копії документів, з котрих складається спадкова справа №57/2025, відкрита після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі та приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. копії документів, з котрих складається спадкова справа, відкрита після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кривий Ріг. (а.с. 30)

Ухвалою від 27 березня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 68)

Позивач та її представник в судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, 28 квітня 2025 року поза межами судового засідання на адресу суду надійшла заява від представника позивача Палішевої Н.О., в якій остання просила суд проводити розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засіданні 10 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява за підписом представника Криворізької міської ради Паламарчук Є.П., в якій представник посилаючись на рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 року №381 «Про обсяг та межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» зазначила, що районним у місті радам делеговано повноваження щодо участі у судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо продовження строку прийняття спадщини.

Представник виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про отримання судових повісток, відзиву на позовну заяву не надали. 10 квітня 2025 року на адресу суду надходили заяви за підписом керуючого справами виконкому районної у місті ради Петренко С., в яких останній просив суд, проводити розгляд вказаної справи без їх участі за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Договору міни від 18 листопада 1986 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1243, бланк серії ААВ №289865, ОСОБА_4 отримала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8)

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.01.1961 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу складено відповідний актовий запис №330, батьками ОСОБА_3 зазначені: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 . (а.с. 11)

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №5 від 15 червня 2019 року, 11 вересня 1974 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №1838, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, про що Металургійним районним умісті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис №1043, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 19.12.2018 року.

15 червня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І. з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, 15 червня 2019 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І. звернулась ОСОБА_10 з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті матері на користь дочки померлої ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис №536, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28.02.2022 року.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 28.04.1987 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_11 , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 28 квітня 1987 року складено відповідний актовий запис №467, батьками ОСОБА_11 зазначені: батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_13 .

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_6 від 14.11.2006 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , змінила прізвище на ОСОБА_14 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації зміни імені 14.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис 19.

10 вересня 2010 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №583, після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_16 . 28 жовтня 2015 року шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_15 було розірвано, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №108, вказані обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвище №2 від 19.01.2024 року.

05 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Третьої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. від 05 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, згідно ст. 1270 ЦКУ.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, представник позивача зазначала, що після смерті матері ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса для отримання консультації щодо її подальших дій для оформлення спадщини після смерті матері в умовах введення воєнного стану, під час якої їй пояснили, що строки для подання заяви про прийняття спадщини в умовах воєнного стану продовжені на час дії воєнного стану.

Так, з 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

З вказаного слідує, що на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» строк для прийняття спадщини був зупинений на час дії воєнного стану, на 4 місяці.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

У справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Дійсно, як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, вказана вище норма постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року №164«Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить вимогам ЦК України. Однак позивачка, керуючись нею та розраховуючи на чітке і передбачуване її застосування, добросовісно помилялась щодо тривалості строку на прийняття спадщини.

При цьому, позивачка є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_3 , а відповідач територіальна громада проти позовних вимог не заперечувала.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

Встановивши наведені обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для встановлення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та у зв`язку з повномасштабним вторгненням, враховуючи правову невизначеність яка існувала між нормами ЦК України та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», сукупність вказаних обставин на думку суду є поважними причинами, права позивача підлягають захисту шляхом надання йому додаткового строку для прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду мож е бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович