Справа №:755/903/17
Провадження №: 6/755/232/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.,

за участю секретаря Цикалюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», боржник: ОСОБА_1 , первісний стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновленні пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/903/17 позовні вимоги АТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-28601-120413 від 12 квітня 2013р. задоволено. Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення було виконавчий лист, однак на день подання заяви рішення Дніпровського районного суду міста Києва залишається не виконаним і не втратило законної сили.

07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 2242/К про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №001-28601-120413 від 12.04.2013 року. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобов`язанні.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Заявник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до прохальної частини заяви просив суд розгляд справи проводити без участі їх представника.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, 01 березня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/903/17 позовні вимоги АТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-28601-120413 від 12 квітня 2013р. задоволено та видано виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 45 464,79 грн. та судовий збір в розмірі 1 378 грн. В матеріалах справи відсутні відомості про направлення виконавчого листа на виконання та відкриття виконавчого провадження.

07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 2242/К про відступлення прав вимоги згідно з умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №001-28601-120413 від 12.04.2013 року.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховним Судом України у постанові від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13 викладена правова позиція, згідно якої, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно положень ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині заміни сторони у виконавчому листі.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає наступне.

Як встановлено п.17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до вимог статей 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В обґрунтуванні обставин втрати виконавчого документа заявник посилається на те, що у зв`язку з особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, не надав інформацію про наявність виконавчого документа та не передавав його заявнику.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. Водночас, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Посилання на відсутність інформації відносно виконавчого документа від первісного стягувача не є належним доказом обставин втрати виконавчого документа.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10 виклав правову позицію, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Інших доказів на підтвердження доводів заяви про втрату виконавчого листа матеріали справи не містять.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

07.05.2020 року заявник відповідно договору факторингу отримав право вимоги за кредитним договором №001-28601-120413 від 12.04.2013 року, однак на момент подання заяви про видачу дублікату строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

Отже виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили втрату виконавчого листа, та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вже сплинув, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою, а втрата виконавчого листа не доведена, тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Звертаючись з заявою про поновлення пропущенного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа заявник посилається на те, що АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, виконавчий документ не передавав та у заявника відсутні відомості, щодо його місцезнаходження, внаслідок чого заявник позбавлений права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Однак в матеріалах поданої заяви відсутні відомості з реєстру виконавчих проваджень стосовно наявності виконавчого провадження за виконавчим листом виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва 01 березня 2017 року у справі №755/903/17 та заявник не звертався до первісного стягувача для отримання інформації стосовно наявності виконавчого документа та стадії його виконання.

Зазначені заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не можна вважати поважними.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За встановлених обставин слід відмовити в задоволенні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись статтями 260, 354, 442, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», боржник: ОСОБА_1 , первісний стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити частково.

Замінити сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 755/903/17 виданого Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення суду по справі № 755/903/17 від 01 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 45 464 (Сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 79 коп. на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, Реквізити IBAN НОМЕР_1 .

В задоволені вимог щодо видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.О. Яровенко