Справа № 367/3167/25
Провадження №2-о/367/249/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., за участю: секретаря Шпильового Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена заява, в обґрунтування якої заявник вказує, що 27.06.1970 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Звернувшись до Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, заявниця отримала рішення про відмову через розбіжності у написанні ПІБ ОСОБА_3 у його паспорті та свідоцтві про одруження ( ОСОБА_3 - ОСОБА_3 ).

Вказує, що відповідно до довідки відділу надання адміністративних послуг Гостомельської селищної військової адміністрації, заявниця проживала разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , зі своїм покійним чоловіком вели господарство та мали спільний бюджет. До дня смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була на його утриманні.

Додає, що згідно з експертним висновком, прізвища ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також по-батькові ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , попри розбіжності в їх написанні в документах, наданих для експертизи є ідентичними.

Враховуючи орфографічні розбіжності у свідоцтві про одруження, заявниця позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої спадкові права та отримати пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.03.2025 зазначену заяву передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Чернової О.В. та ухвалою суду від 26.03.2025 року за вказаною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. 23.04.2025 року представник заявника - адвокат Міньковська А.В. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі заявника, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Одеській області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за відсутності представника, проти заяви не заперечували.

Представник заінтересованої особи Звенигородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), будучи належним чином повідомленим про час та дату, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від чи клопотань не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, враховуючи доводи заяви, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , 27.06.1970 року Моринською сільською радою Звенигородського району Черкаської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , 1948 року народження, який народився в селі Первозванівка Новосвітловського району Луганської області та ОСОБА_2 , 1949 року народження, про що складено відповідний актовий запис №9 від 27.06.1970 року (а.с.19)

Даний факт підтверджується і наданою Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області копією актового запису про шлюб №9 від 27.06.1970 року.

Факт дошлюбного прізвища заявниці ОСОБА_9 також підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18).

Також судом встановлено, що за даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року виявлено заяви про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_10 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 14.04.1977 року ВВС Ірпінського МВ в Київській області та заяву про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 08.07.1997 року Ірпінським МВ ГУМВС України в Київській області (а.с.60-62, 65-68, 72,73).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Первозванівка, Новосвітловського району, Ворошиловградської області (а.с.14-16).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого приватним нотаріусом Боярчук О.О. було заведено спадкову справу №3/2025 від 31.01.2025 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.20).

Листом від 08.04.2025 року за №59/01-16 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Боярчук О.О. повідомила суд, що станом на 08.04.2025 року із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звертались ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .. Заявниця ОСОБА_1 31.01.2025 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63).

Відповідно до довідки, виданої Гостомельською селищною військовою адміністрацією, заявниця ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зі своїм чоловіком вели господарство та мали спільний бюджет. До дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була на його утриманні (а.с.23).

13.02.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №95 про відмову ОСОБА_1 у переведенні пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника через наявні розбіжності ПІБ у паспорті та свідоцтві про одруження ( ОСОБА_3 - ОСОБА_3 ) (а.с.21,22).

Як вбачається з експертного висновку, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, імена по батькові ОСОБА_7 (паспорт, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_8 (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_3 ; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, запис відомості нареченого: ОСОБА_3 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 4 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1-4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, факт реєстрації шлюбу заявнику необхідно встановити для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Встановлення даного факту породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту реєстрації шлюбу не існує. Факт реєстрації шлюбу між заявницею та її померлим чоловіком підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Крім того, вказаний факт ніким не заперечується.

За таких обставинах суд вважає, що встановлення факту реєстрації шлюбу не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , дійсно є чоловіком заявниці ОСОБА_1 , не зважаючи на орфографічні помилки у написанні ПІБ чоловіка у свідоцтві про одруження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу,- задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований Моринською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 27.06.1970 року, актовий запис №9 від 27.06.1970 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 05 травня 2025 року.

Суддя: О.В. Чернова