Справа № 536/431/25
провадження 2/527/501/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської областi в складi:
головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,
з участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Глобинського районного суду Полтавської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 536/431/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», який подано представником позивача Лубоцькою Наталією Іванівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судові засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Відповідно до пункту 2 Договору, клієнт надає заяву на відкриття поточного рахунку у гривні на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк» у рамках продукту O CARD ID + із оформленням до Рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки (надалі БПК) із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг», а Банк відкриває Клієнту в рамках банківського продукту O CARD ID + банківський поточний рахунок IBAN НОМЕР_1 у валюті гривня (надалі - рахунок), операції за якими можуть здійснюватися з використанням БПК, оформляє до Рахунку та надає у користування ПБК.
Пунктом 3 Договору передбачено, що банк надає клієнту кредит на споживчі цілі у виді відновлювальної кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі клієнта з рахунку за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів клієнта на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності, зокрема, максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн.
Строк дії кредитної лінії - 12 місяців із можливістю автоматичної пролонгації.
Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 70,8% річних (пункт 3.3 Договору).
Отже, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту та відсотків згідно з умовами кредитного договору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.
На підтвердження виконання позивачем зобов`язання за кредитним договором, останнім надано виписку по рахунку клієнта.
Водночас, відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушив зобов`язання за кредитним договором.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов таких висновків.
Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина 1 статті 1046 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
У відповідності до норм статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є: сторони договору (банк або інша фінансова установа); предмет: грошові кошти; розмір та умови надання кредиту; умови повернення кредиту; сплата процентів.
Судом встановлено, що між сторонами спору досягнуто домовленості стосовно істотних умов кредитування згідно з кредитним договором, а також кредитодавцем здійснено відповідачеві передання грошових коштів, що є предметом кредитного договору.
Надання позивачем відповідачеві кредитних коштів у вигляді відновлювальної кредитної лінії підтверджено випискою по рахунку клієнта, що містить реквізити притаманні первинним документам та свідчить про виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором.
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки невиконання зобов`язання передбачені статями 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України.
У правовідносинах з приводу яких позивачем порушено цей спір, у порушення вимог означеного Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у встановлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Відповідачем зі своєї сторони не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).
Суддя Ю. М. Свістєльнік