КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2616/11 Головуючий у суді І інстанції Твердохліб Ю.О.
Провадження № 22-ц/824/9879/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження та

відкриття апеляційного провадження

06 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів Слюсар Т.О., Таргоній Д.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 29 березня 2025 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Осипенка В.Ю. звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, до якої додала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку мотивувала тим, що вона не була обізнана про розгляд даної заяви та не отримувала оскаржуваної ухвали, а її представник ознайомився з матеріалами справи та отримав повний текст ухвали лише 14 березня 2025 року.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому суд, реалізуючи свої дискреційні повноваження, має оцінити обставини справи, пов`язані з надсиланням та отриманням рішення суду, можливістю учасника справи подати апеляційну скаргу, строк протягом якого заявник звернувся до апеляційного суду після отримання рішення суду тощо. Водночас суд з одного боку має виходити з конституційної засади забезпечення права на апеляційного оскарження, а з іншого, зважаючи на розумність строків, запобігти порушенню принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18, системно аналізуючи положення ЦПК України, дійшла висновку про те, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала/не могла знати про розгляд справи.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є не стільки участь заявника у всіх засіданнях суду, скільки отримання ним повного судового рішення, адже без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, з яких він виходив, ухвалюючи рішення, а отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21) врахувала практику Європейського суду з прав людини, який роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (перебування), що зареєстроване у встановленому законом порядку, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22.

Як убачається із матеріалів справи, Святошинський районний суд м. Києва направив ОСОБА_1 копію ухвали від 05 квітня 2021 року про прийняття заяви до розгляду та призначення судового засідання на адресу, яка була зазначена заявником у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 178, 180, т. 2).

Відповідне поштове відправлення 26 квітня 2021 року повернулося до суду першої інстанції з відміткою служби поштового зв`язку - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 182, 183, т. 2).

11 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва розглянув справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням/викликом учасників справи (а.с. 185, 186, т. 2).

Копію оскаржуваної ухвали суд першої інстанції направив ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 187).

Вказане поштове відправлення 08 січня 2021 року також повернулося до суду першої інстанції з відміткою служби поштового зв`язку - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 192, 193, т. 2).

Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляла суд першої інстанції про те, що змінила зареєстроване місце проживання на адресу: АДРЕСА_2 , та зазначала вказану адресу у поданих процесуальних документах у справі (а.с. 34, т. 1).

Вказані обставини також підтверджується отриманими судом відомостями з адресного бюро ГУ МВС України в м. Києві щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 48, т. 1).

У зв`язку з чим, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року за клопотанням відповідачки справу було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 55, 56, т. 1).

Відповідно до актуальної інформації з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 14 червня 2016 року по теперішній час.

За таких обставин наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 не була повідомлена у встановленому законом порядку про розгляд справи за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що річний строк, встановлений частиною другою статті 358 ЦПК України, на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року не сплив, оскільки про розгляд справи в суді першої інстанції скаржниця повідомлена не була, участі в судовому засіданні не приймала, копію оскаржуваної ухвали не отримувала.

Отже, з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, подана до належного суду, особою, яка має право на апеляційне оскарження. Дотримання вимог та наявність документів щодо сплати судового збору за оскарження ухвали суду перевірено.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, а так само відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог статті 358 ЦПК України.

За змістом положень частини першої, третьої статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, в якій зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 354, 358, 359 - 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року у справі № 2-2616/11.

Надіслати учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо скаргу подано в електронній формі через електронний кабінет, роз`яснивши їх право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній