Справа №752/8747/25
Провадження №2/752/5681/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 травня 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Дачне товариство «Європейське», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Київська міська прокуратура про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Бондар Олександр Олександрович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Дачне товариство «Європейське», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Київська міська прокуратура про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, та наданий позивачу 10-денний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків, шляхом надання до Голосіївського районного суду міста Києва належним чином оформленої позовної заяви, в якій зазначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості об`єктів нерухомого майна, на час подання позовної заяви до суду; доказів дійсної вартості житлових корпусів №№ 7, 13, 17, 18, 32, 42, 43, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на час подання позовної заяви до суду; належним чином оформленого документу, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру про витребування нерухомого майна, виходячи з дійсної вартості об`єктів нерухомого майна, на час подання позовної заяви до суду; належним чином оформлену позовну заяву (1 примірник - для суду та примірники відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб), в якій зазначити: місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету належного (-их) відповідача (-ів).

24.04.2025 представник позивача Бондар О.О. подав до суду заяву про невідповідність чинному законодавству вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху від 21.04.2025, в якій зазначив, що суд не скористався наданим йому право та обов`язком встановити персональні дані відповідачів, зареєстрованих власників спірного нерухомого майна, що витребовуються з чужого незаконного володіння, шляхом надсилання відповідного запиту до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно.

Також зазначив, що норми ЦПК України не передбачають необхідність оцінки майна для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Позивачем витребовується майно з чужого незаконного володіння в натурі, що не потребує визнання збитків або суми відшкодування, а наданий судом строк для усунення недоліків - 10 днів є недостатнім.

У позовній заяві позивач зазначив, що з експертних висновків будівельно-технічного експертного дослідження від 30.10.2014 вбачається, що загальна вартість майна, яке позивач витребовує з чужого незаконного володіння становить 7831334 грн.

При цьому позивач керувався балансовою вартістю такого майна, визначеного відповідно до висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 25.11.2013.

Також зазначив, що суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не зазначив конкретний розмір судового збору, якій підлягає сплаті.

Ознайомившись з поданою представником позивача заявою, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

В даному випадку, судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.04.2025 не ставилася під сумнів визначена позивачем, в порядку передбаченому нормами законодавства України, підсудність даної справи та звернення до Голосіївського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 6, 8, 10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Тобто, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача, стосовно того, що оскільки позивачу невідомі дані відповідача, то суд повинен вирішити питання про відкриття провадження у справі, а подальший виклик відповідачів у справі повинен здійснюватися через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України є безпідставними.

Разом з тим, суд звертає увагу, що шляхом оголошення можна викликати лише відповідача, місце проживання (перебування) фізичної особи не вдалося встановити після отриманої судом інформації від відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи.

Однак, як вже було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 21.04.2025 не зазначення реєстраційних номерів облікових карток платника податків та/або дата, місяць, рік народження відповідачів, унеможливлює звернення із запитом у відповідності до приписів ч.6 ст. 187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) даних фізичних осіб, що в свою чергу може бути підставою для порушення прав відповідачів та їх неналежного повідомлення про судові засідання.

У відповідності до ст. 187 ЦПК України, суд з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області та Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Листом від 30.04.2025 Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області повідомило суд, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 30.04.2025 Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило суд, що ОСОБА_3 , не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_6 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Листом від 01.05.2025 Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області повідомило суд, що для отримані відповідач на запит необхідно вказати повні дати народження або інші установлюючи дані для ідентифікації вказаних осіб.

Таким чином, відсутність дат народження або інших установлюючих даних для ідентифікації всіх відповідачів у справі є перешкодою для встановлення фактичного місця проживання кожного з відповідачів.

Суд звертає увагу, що доводи представника позивача, що суд не скористався наданим йому право та обов`язком встановити персональні дані відповідачів, шляхом надсилання відповідного запиту до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, є безпідставини, оскільки такого обов`язку суду не передбачено ЦПК України.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про витребування нерухомого майна, а не з позовом про визнання права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, віндикаційний позов щодо нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно мають різні правові підстави та ознаки, тобто в даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Отже, позовні вимоги витребування нерухомого майна є вимогами майнового характеру, оскільки підлягають грошовій оцінці.

Відповідно, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи із вартості майна.

Таким чином, для правильного визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу на день подання позовної заяви до суду.

У свою чергу, позивачем будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості майна на день подання позовної заяви (зокрема звіт про оцінку майна, висновок експерта), суду не надано.

Наданий позивачем до заяви про усунення недоліків висновок комісійної судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи від 25.11.2023 судом до увагу не приймається, оскільки останній був зроблений задовго до звернення до суду, а предметом такої експертизи було визначення переліку робіт, які передбачені проектом Реконструкції дитячого дошкільного оздоровчого табору під дитячий оздоровчий комплекс сімейного типу по вул. Столичне шосе, №149 в Голосіївському районі м. Києва № 67/2-2002, розробленого ТОВ "Печерська архітектурна майстерня", але не виконані роботи на об`єкті - оздоровчий комплекс сімейного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визначення ринкової вартості таких робіт, а не встановлення ринкової вартості майна, що є предметом даного позову, на день подання позовної заяви.

Таким чином, суд був позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті за майнову вимогу, та зазначити конкретну суму такого судового збору в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Як вже було зазначено судом, вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є вимогою майнового характеру, тому відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом позивач повинен був сплатити судовий збір, розмір якого заявнику необхідно визначити самостійно, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна).

Аналогічна позиція зазначена в ухвалах Верховного Суду від 05.01.2023 по справі № 932/779/22, від 20.12.2024 по справі №520/12661/16-ц, 09.01.2024 по справі № 189/702/20, від 07.09.2021 по справі №756/13172/18.

Разом з тим, позивач у позовній заяві не зазначив ціну позову та не сплатив судовий збір, з урахуванням дійсної вартості спірного майна станом на момент звернення з позовом, а також не усунув зазначені недоліки в цій частині, встановлені ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2025.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Тобто, наданий позивачу строк для усунення недоліків є таким, що встановлений законодавством та не може перевищувати десяти днів.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що жодне право останнього на доступ для правосуддя в цій частині не порушується, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, однак позивач з таким клопотанням до суду не звернувся, а, виходячи з судової практики, суд також не вбачає підстав для продовження такого строку з власної ініціативи, оскільки строк визначений ЦПК України є достатнім для проведення оцінки вартості майна або надання цих відомостей з сайту Фонду державного майна України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не виконані вимоги ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 21.04.2025 та не усунуті недоліки, шляхом надання до Голосіївського районного суду міста Києва належним чином оформленої позовної заяви, в якій зазначено ціну позову, виходячи з дійсної вартості об`єктів нерухомого майна, на час подання позовної заяви до суду; доказів дійсної вартості житлових корпусів №№ 7, 13, 17, 18, 32, 42, 43, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, буд. 149, на час подання позовної заяви до суду; належним чином оформленого документу, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру про витребування нерухомого майна, виходячи з дійсної вартості об`єктів нерухомого майна, на час подання позовної заяви до суду; належним чином оформленої позовну заяву (1 примірник - для суду та примірники відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб), в якій зазначити: місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету належного (-их) відповідача (-ів).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, оскільки позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконав у повному обсязі вимоги, визначені статтями чинного ЦПК України, то позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Дачне товариство «Європейське», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Київська міська прокуратура про витребування майна з чужого незаконного володіння слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-261, 353, 354-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обслуговуючого кооперативу «Дачне товариство «Європейське», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Київська міська прокуратура про витребування майна з чужого незаконного володіння вважати неподаною і повернути позивачу разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 01.05.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова