У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 505/1085/25

Провадження № 2-з/505/11/2025

06.05.2025 місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О.О.,

розглянувши в м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28.03.2025 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, шляхом накладення арешту: на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу ВКК № 838852 р. № 2482 від 25.08.2004; на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0652, загальною площею 3,61 га, розташовану на території Тимківської селищної ради Слобідської територіальної громади Подільського (Кодимського) району Одеської області та заборонити ОСОБА_2 та будь-яким реєстраторам чи нотаріусам на час розгляду справи вчиняти будь-які дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.10.2003 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, про що написав розписку. Після отримання коштів, за вимогою заявника, ОСОБА_2 надав йому доказ виконання своїх зобов`язань оригінал акта на земельну ділянку та гарантував повернення коштів за першою вимогою, а у разі неповернення боргу в повному обсязі, передає йому право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, після зняття мораторію. Проте, грошові кошти позичальник так і не повернув, та зустрічей щодо урегулювання спору в досудовому та добровільному порядку. Тому заявник вимушений звернутися до суду з вказаною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Так, у справі № 904/1934/23 Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які зберігаються на його рахунках, так і відчужити майно, яке перебуває у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За таких обставин у разі звернення з позовом про стягнення коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Зокрема, і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно на день отримання коштів 418 150,00 грн.

Загалом, оскільки предметом позову має стати стягнення суми коштів, накладення арешту на належне боржнику майно, як вид забезпечення позову, може бути застосований шляхом накладення такого арешту в межах ціни позову.

ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу ВКК № 838852 р. № 2482 від 25.08.2004, та на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0652, загальною площею 3,61 га, розташована на території Тимківської селищної ради Слобідської територіальної громади Подільського (Кодимського) району Одеської.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 26.03.2025, вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки складає 270 763,38 грн. (123 699,08+147 064,30).

Виходячи з вищевикладеного, оскільки існують має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може продати нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а тому для гарантування забезпечення виконання відповідачем рішення суду необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України визначено способи забезпечення позову, зокрема накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, серед іншого, підлягають встановленню наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу стягнення грошових коштів, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позову, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку та заборонити відповідачу та будь-яким реєстраторам чи нотаріусам на час розгляду справи вчиняти будь-які дії.

Зваживши на викладені позивачем доводи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд у постанові №643/12369/19 від 19.02.2021 року зауважує, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Заборона на відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності відповідача.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, позивачем не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом, тому у даній вимозі слід відмовити.

Забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, тобто задоволення заяви частково, є співмірним із заявленими в майбутньому позовними вимогами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме в частині заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти із житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0652, загальною площею 3,61 га, розташованою на території Тимківської селищної ради Слобідської територіальної громади Подільського (Кодимського) району Одеської, дії, спрямовані на їх відчуження, в достатній мірі обґрунтовані, необхідністю забезпечення позову, підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін. В іншій частині заяви слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю даної вимоги.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити відчуження об`єктів нерухомого майна, які на праві власності належать ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу ВКК № 838852 р. № 2482 від 25.08.2004; земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0652, загальною площею 3,61 га, розташованою на території Тимківської селищної ради Слобідської територіальної громади Подільського (Кодимського) району Одеської.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Ухвалу суду підписано суддею 06 травня 2025 року.