Справа № 487/3382/20
Провадження № 2/487/136/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

16.06.2020 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів, в якому просив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 116206,31 грн., у т.ч.: - 30493,75 грн. 3% річних; - 85712,56 грн. інфляційних втрат. Також просив стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір у сумі 1162,06 грн. сплачений за подання до суду цієї позовної заяви та 6000 грн. на правничу допомогу адвоката.

Свою позицію позивач мотивує тим, що 07 травня 2013 року між ОСОБА_7 з однієї сторони, та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з іншої сторони у простій письмовій формі був укладений договір позики, згідно з яким позивач передав ОСОБА_6 і ОСОБА_4 позику у сумі 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) доларів США строком до 07 травня 2015 року. Зазначене підтверджується розпискою від 07 травня 2013 року, яка була написана власноручно позичальниками та передана позивачу. Вказані факти встановлені рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2016 року по справі № 487/8592/15-ц, яким було стягнуто з ОСОБА_6 на його користь основний борг за договором позики у сумі 403550 грн. та проценти за користування позикою у сумі 150231,06 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року по справі № 487/2507/17 було стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 102 117,09 грн. процентів за користування позикою, 24 213,00 грн. трьох процентів річних, 47 376,77 грн. інфляційних нарахувань та 1737,07 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2018 року по справі № 487/2507/17 було стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 19 033,19 грн. процентів за користування позикою, 4 544,08 грн. трьох процентів річних, 17 796,56 грн. інфляційних нарахувань та 413,74 грн. судового збору.

На день подання цієї позовної заяви до суду ОСОБА_6 борги за виконавчими листами погашались лише шляхом передачі ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2024 року замінено первинного позивача ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на правонаступників (спадкоємців): ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 .

В судове засідання позивачі та їх представники не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вказавши на підтримку позовних вимог.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов`язку позичальника сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену статтею 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.04.2016, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики у сумі 553781 гривень 06 копійок, яка складається із: основного боргу 403550 грн. та проценти за користування позикою у сумі 150231,06 грн..

В ході судового розгляду встановлено, що наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних за період з 22.09.2017 року по 31.05.2020 року та інфляційних нарахувань за період з 01.09.2017 року по 31.05.2020 року є правильним.

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1162 грн. 06 коп., та судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 116206 грн. 31 коп., яка складається з 30493 грн. трьох процентів річних, 85712 грн. 56 копійок інфляційних нарахувань.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 1162 грн. 06 коп., та судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін