Справа № 357/3088/25
Провадження № 2/357/2584/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

06 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Ільницька І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2025 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить суд: 1) Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 5 625,25 грн матеріальної шкоди та 5 000,00 грн моральної шкоди; 2) ) Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 18 вересня 2024 року о 20.55 год. на АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом LONCIN CR4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, що призвело до перекидання та падіння мотоцикла. Внаслідок дорожньою-транспортної пригоди потерпілий пасажир мотоцикла ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/15766/24 водія ОСОБА_3 , визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягненні у вигляді штрафу. Позивач перебував на лікуванні в КНП Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня № 2» з 18. Вересня 2024 року до 23 вересня 2024 року з рекомендацією подальшого лікування у дитячого хірурга-травматолога. Відповідно до консультативного заключення лікаря-травматолога від 26 вересня 2024 року призначено медикаментозне лікування на 10 днів: моваліс 7,5 мг, мідокалм 50 мг, мовіназа 20 мг, мазь Фламідес гель та рекомендовано МРТ обстеження. Згідно з протоколом МРТ обстеження від 26 вересня 2024 року виявлено забій кістково-мозкової речовини латерального виростку великогомілкової кістки та медального між виросткового горбика. Відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 5 626,25 грн, а саме на ліки в сумі 476,25 грн, МРТ 2 900,00 грн, консультація лікаря 500,00 грн, електротерапія 1 750,00 грн. Позивачу заподіяно моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн, яка полягає в тому, що ОСОБА_4 не відновився після травми, став невпевнений у собі, у нього з`явився страх за життя та здоров`я. Син пропустив два місяці тренування з боксу, вартість місяця якого становить 1300,00 грн і на даний час зміщений відмовитися від занять зі спорту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

07 березня 2025 року судом отримано інформацію з приводу зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстрації 15.03.2021 року.

Ухвалою суду від 07 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та судовий розгляд у справ на 02 квітня 2024 року.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 02 квітня 2025 року, останнє судом було відкладено та повторно призначене на 06 травня 2025 року.

Представник позивача 06 травня 2025 року звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі.

В судове засідання 06 травня 2025 відповідач повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у тому числі за колишнім мсцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади України через зняття відповідача з реєстрації.

Відповідач з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

ОСОБА_2 є матір`ю та законним представником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції від 30 вересня 2024 року закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_5 ,В кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Згідно даної постанови водій ОСОБА_3 18 вересня 2024 року о 20.55 год. на вулиці Професора Голуба, 1/44 у місті Біла Церква Київської області, керуючи мотоциклом LONCIN CR4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, що призвело до перекидання та падіння мотоцикла. Внаслідок дорожньою-транспортної пригоди потерпілий пасажир мотоцикла ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований (а.с.15).

Згідно висновку експерта № 241Д від 30 вересня 2024 року у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження: забійна рана лівого колінного суглобу, множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, тулуба які утворилися від дії тупих твердих предметів і могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в термін та за обставин, вказаних у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів (а.с. 17).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/15766/24 водія ОСОБА_3 , визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягненні у вигляді штрафу.

Згідно даної постанови, 18 вересня 2024 року о 20.55 год. у Київській область, місто Біла Церква, вулиця Професора Голуба, 1/44 , водій ОСОБА_3 керуючи мотоциклом LONCIN CR4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, що призвело до перекидання та падіння мотоцикла (а.с.18-20).

Згідно виписки Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня № « від 23.09.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на стаціонарному лікуванні з 18.09.2024 року до 23.09.2024 року з діагнозом: Забійна рана лівого колінного суглобу, множинні садна верхніх та нижніх кінцівок, тулубу. Хворому рекомендовано подальше лікування у дитячого хірурга поліклініки (а.с.21).

26 вересня 2024 року медичним центром Tendo Med надано консультативне заключення ОСОБА_1 , згідно з яким рекомендовано виконати МРТ правого колінного суглобу без контрасту та призначено лікування на 10 днів: моваліс 7,5 мг, мідокалм 50 мг, мовіназа 20 мг, мазь Фламідес гель (а.с.22).

26 вересня 2024 року в медичному центрі EVOLVE проведено МРТ дослідження ОСОБА_1 , згідно з яким в останнього виявлено МРТ-картина забою кістково-мозкової речовини латерального виростку великогомілкової кістки та медіального між виросткового горбика. Незначний синовііт (а.с.23).

Згідно довідки КНП БМР «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 04.102.2023, ОСОБА_1 звільнено від урків фізкультури до 31.10.2024 року (а.с.25).

Законним представником позивача долучено до матеріалів справи фіскальні чеки про проведення МРТ колінного суглобу від 26.09.2024 на суму 2 900,00 грн та від 27.09,2024 про придбання лікарських засобів на суму 476,25 грн (а.с.26).

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Статтею 22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено відшкодування збитків та способи відшкодування майнової шкоди.

Так, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Статтею 23 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди.

Так, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статі 167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Статтею 1199 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я малолітньої або неповнолітньої особи.

Так, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Після досягнення потерпілим чотирнадцяти років (учнем - вісімнадцяти років) юридична або фізична особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому також шкоду, пов`язану із втратою або зменшенням його працездатності, виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Якщо на момент ушкодження здоров`я неповнолітня особа мала заробіток, шкода має бути відшкодована їй виходячи з розміру її заробітку, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

Після початку трудової діяльності відповідно до одержаної кваліфікації потерпілий має право вимагати збільшення розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із зменшенням його професійної працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, виходячи з розміру заробітної плати працівників його кваліфікації, але не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

Якщо потерпілий не має професійної кваліфікації і після досягнення повноліття продовжує залишатися непрацездатним внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, завданого йому до повноліття, він має право вимагати відшкодування шкоди в обсязі не нижче встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, була встановлена та доведена постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/15766/24 від 13 листопада 2024 року,

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, що підтверджено висновком судово-медичного експерта № 241Д від 30 вересня 2024 року.

Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_1 проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, в результаті якого його законний представник понесла матеріальні витрати, які документально підтверджено на суму 3 376,25 грн (2900,00 грн за МРТ обстеження та 476,25 грн за придбання ліків).

Доказів заподіяння матеріальної шкоди на суму, зазначену у позові ( 5 626,25 грн) матеріали справи не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині заподіяння матеріальної шкоди на суму 3 376,25 грн.

З приводу розміру моральної шкоди суд зазначає наступне:

З приводу завдання моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. позивачем зазначено, що моральна шкода полягає в тому, що її син не відновився після травми, став невпевнений у собі, у нього з`явився страх за життя та здоров`я. Син пропустив два місяці тренування з боксу, вартість місяця якого становить 1300,00 грн і на даний час зміщений відмовитися від занять зі спорту.

Суд вважає, що позивач, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 вересня 2024 року, позивач має право на відшкодування моральної шкоди через душевні страждання, викликані протизаконним діями відповідача.

Проте, на думку суду, розмір вказаної у позовній заяві моральної шкоди є дещо завищеним та має бути не більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Подібна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15 грудня 2020 року.

Враховуючи тривалість та глибину моральних страждань, яких зазнала позивач, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 5 000,00 грн.

Доказів неможливості зайняття спортом ОСОБА_1 сторона позивача до суду не надала, так само як і не надала доказів сплати грошових кошті за навчання боксом. Разом з тим, суд вважає, що витрати на спортивну секцію не можуть вважатися моральною шкодою, так як згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За таких обставин, суд вважає за доцільне позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого подано позов його законним представником ОСОБА_2 частково, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 376,25 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Згідно з вимогами частин першої-другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору, які мала би сплати сторона позивача, у випадку, коли б її не було звільнено від їх сплати

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної вимоги майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб, становить 3028 грн. Мінімальний розмір судового збору становить 0,4 відсотки від суми 3 028,00 грн, тобто 1 211,20 грн.

За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої правопорушенням - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3 376,25 грн та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя М. М. Бебешко