Справа № 358/424/25 Провадження № 2/358/455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (гараж), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж загальною площею 25,30 кв.м., погріб під частиною будівлі зі сходами та оглядову яму, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 червня 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради народних депутатів йому було надано земельну ділянку розміром 20 квадратних мерів під будівництво гаража за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок вільних земель міськфонду, що підтверджується копією рішення №109 від 15.06.1994 року. В 1997 році ним було збудовано на цій земельній ділянці гараж.

В 2008 році на земельну ділянку на якій розташований гараж, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0078, цільове призначення якої: для будівництва індивідуального гаража, площею 0,0043 га., за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано право власності за ним, ОСОБА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №404900 виданого управлінням земельних ресурсів у Богуславському районі від 10.04.2008 року та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №1113-025 від 19.02.2025 року.

На даний час в адміністративному порядку, він не може зареєструвати право власності на даний гараж загальною площею 25,30 кв.м., погріб під частиною будівлі зі сходами, оглядову яму, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України є самочинним будівництвом.

З метою усунення будь-яких перешкод та захисту своїх прав він змушений звернутись до суду із цим позовом з метою в судовому порядку визнати за ним право власності на вказаний гараж, оскільки в позасудовому порядку це зробити неможливо через причини, які не залежать від його волі.

Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Богуславська міська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії рішення №109, виданого 15.06.1994 року виконавчим комітетом Богуславської міської ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_1 було надано земельну ділянку розміром 20 кв.м., для будівництва гаража по АДРЕСА_3 за рахунок вільних земель міськфонду (а.с. 6).

Факт належності ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0043 га, кадастровий номер: :01:005:0078 з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується також витягом з Державного земельного реєстру про земельну ділянку № НВ-025 від 19.02.2025 та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №404900, виданого 10 квітня 2008 року (а.с. 7).

Згідно інформаційної довідки КП КОР «Південне БТІ» №БЦ 750/1 від 07.03.2025 станом на 01.01.2013 року право власності на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 22).

За даними технічного паспорта на гараж, який складено 13.03.2025 ТОВ «Проект-Монтаж-Буд», гараж має такі технічні характеристики: гараж 1997 року забудови, загальною площею 25,30 кв.м., погріб під частиною будівлі зі сходами та оглядову яму, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27-30).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивач не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за ним права власності на гараж по АДРЕСА_1 , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, так як на час побудови гаража в 1997 році позивач не отримав будівельного паспорту та інші дозвільні документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно звіту про оцінку майна складеного 18.03.2025 СОД ФОП ОСОБА_3 , ринкова вартість нежитлової будівлі (гараж), загальною площею 25,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18 березня 2025 року складає 117 974 (сто сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривень 00 коп. (а.с. 27).

Технічним звітом № 418/03.03-25 від 03.03.2025, складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 підтверджено, що гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідає встановленим вимогам надійності і безпечної експлуатації, стан зазначеного гаража на час обстеження задовільний і дозволяє безпечно його експлуатувати.

Таким чином, зважаючи на те, що самочинно збудований гараж на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, не порушує права інших осіб, відсутні відомості про порушення будівельних норм і правил, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на самочинно побудований гараж.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 331, 376 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на гараж загальною площею 25,30 кв.м., погріб під частиною будівлі зі сходами та оглядову яму, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов