КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/8810/24

провадження номер: 22-ц/824/8171/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у складі судді Гринчак О.І., у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» (далі - ОСББ «ЖК Лісова Казка») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20 березня 2024 року, просило: стягнути з відповідачки на свою користь: 11 406 грн 22 коп., з яких: 8 991 грн 22 коп. - борг за несвоєчасну оплату внесків на утримання будинку; 2 415 грн 00 грн - борг за несвоєчасну оплату внесків на забезпечення охорони багатоквартирних будинків ОСББ «ЖК Лісова Казка». Також позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

28 листопада 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСББ «ЖК Лісова Казка» - адвоката Бондар І.П. про відмову від позову та повернення судового збору, посилаючись на те, що після пред`явлення позову відповідачка ОСОБА_1 06 листопада 2024 року погасила заборгованість в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, представник ОСББ «ЖК Лісова Казка» просив задовольнити заяву про відмову від позову та стягнути з відповідачки на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» судові витрати в загальному розмірі 13 342 грн 00 коп., з яких: 1 342 грн 00 - 50 % судового збору, 12 000 грн 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу. Також представник позивача просив вирішити питання про повернення ОСББ «ЖК Лісова Казка» з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме, 1 342 грн 00 грн.

29 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заперечення на заяву позивача про відмову від позову та стягнення судових витрат, в яких вона просила: закрити провадження у справі в частині стягнення з неї 11 406 грн 22 коп. заборгованості по оплаті внесків та інших платежів на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України; вирішити питання про розподіл понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп., з урахуванням положень ч.2 ст.255 України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»; зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 800 грн 00 коп.

Заперечення на заяву позивача про відмову від позову та стягнення судових витрат мотивовані тим, що 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим між сторонами відсутній предмет спору, а тому слід закрити провадження на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідачка вказувала, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат. Наголошувала, що 12 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу складає 105,21 % суми, яка є предметом спору, а позивачем не доведено, що такі витрати були немуничими та їх розмір є обґрунтованим. Відповідачка просила суд врахувати, що вона є пенсіонером, а також має поганий стан здоров`я.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року прийнято відмову ОСББ «ЖК Лісова Казка» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження у справі №754/376/24 за позовною заявою ОСББ «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 342 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСББ «ЖК Лісова Казка» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №880 від 27 грудня 2023 року при поданні позову, що становить 1 342 грн 00 коп.

Роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її змінити у вказаній частині та зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Лісова Казка» судових витрат на професійну правничу допомогу з 5 000 грн 00 коп. до 800 грн 00 коп., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час покладення на відповідачку витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп., суд проігнорував, що неодноразово подані заяви відповідачки по суті спору, в яких неодноразово зверталася увага на невідповідності цих витрат критеріям реальності, розумності та заявлялось клопотання про зменшення їх до 800 грн 00 коп.

Вважає, що суд першої інстанції проігнорував та залишив без уваги її доводи щодо невідповідності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу критеріям розумності, реальності витрат на професійну правничу допомогу.

Наголошує, що позивачем не доведено того, що заявлені ним до стягнення витрати на професійну правничу допомогу були фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтований.

Вказує, що стосовно витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп. ОСББ «ЖК Лісова Казка» в акті про надання правової допомоги від 15 березня 2024 року не вказало перелік послуг з професійної правничої допомоги, наданих позивачу в суді, із зазначенням часу, затраченого адвокатом на їх надання, а позивач, звертаючись із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги. Водночас у доданому позивачем в якості додатку до відповіді на відзив від 03 жовтня 2024 року описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Бондар І.П., стверджуванні позивачем надані йому адвокатом послуги на суму 5 000 грн 00 коп., визначені одним «цільним» масивом - як 1 послуга: «правова допомога в суді першої інстанції у справі № 754/376/24 (складається з написання позовної заяви, подання позовної заяви до суду, написання заяви про уточнення позовних вимог від 17 березня 2024 року, участь в судовому засіданні, складання заяви про видачу рішення та виконавчого листа)» без виокремлення та розмежування: а) часу, затраченого адвокатом на надання окремо визначеної послуги, б) вартості надання окремо визначеної послуги. До того ж до складу наведеного масиву послуг включено послугу «подання позовної заяви до суду» без долучення доказів її надання саме адвокатом, а також послугу «складання заяви про видачу виконавчого листа», яка ще не була надана адвокатом та ймовірно могла і не бути надана (у разі прийняття рішення на користь відповідача, адже до моменту його ухвалення судом адвокат не може бути впевнений про ухвалення такого рішення на користь позивача та наявність підстав для видачі відповідно виконавчого документу).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп., то відповідачка вказує, що наведені в акті про надання правової допомоги від 27 листопада 2024 року роботи та суми не відповідають критеріям реальності та розумності та відсутні підстави для їх покладення на відповідача, оскільки: по-перше, надання позивачу послуг «заперечення на заяву про скасування заочного рішення суду - 1 послуга, вартість 1 000 грн 00 коп.; виїзд адвоката в суду першої інстанції 13 вересня 2024 року під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду - 1 судове засідання, 2 000 грн 00 коп.» не може покладатися на позивача, оскільки за наслідком судового засідання 13 вересня 2024 року судом було скасоване ухвалене на користь позивача заочне рішення суду. До того ж на підтвердження виїзду адвоката в суду першої інстанції 13 вересня 2024 року під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду позивачем не наданого жодних доказів. По-друге, послуга «написання та відправлення заяви про уточнення позовних вимог від 27 вересня 2024 року» фактично з ідентичністю повторює (дублює) аналогічну послугу надану позивачем в березні 2024 року з подання заяви про уточнення позовних вимог, підготовка та оформлення якої не потребувала ані значного часу, ані математичних розрахунків, а її обсяг (за винятком найменування та адрес сторін) практично складає 0,5 аркуша паперу формату А4. По-третє, послуга з написання відповіді на відзив від 03 жовтня 2024 року обсягом 1,5 аркуша паперу формату А4, яка, за винятком аргументів викладених на двох абзацах щодо помилкового перерахування позивачем коштів на рахунок іншої юридичної особи, містила лише загальні формулювання в якості заперечень щодо аргументів відповідача в частині заявлених до стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу. По-четверте, послуга щодо «участі адвоката в судовому засіданні 07 листопада 2024 року - 1 судове засідання, 2 000,00 грн» не може бути компенсована позивачу, оскільки 07 листопада 2024 року судове засідання у справі ще не відбулося. Вартість такої послуги є завищеною по відношенню до складності цієї справи, вчинених дій адвоката у цій справі.

Вважає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн 00 коп., враховуючи розмір суми предмету заявленого спору, яка з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, становить 11 406 грн 22 коп., складає 105,21 % суми, яка є предметом спору не відповідає критерію розумності та справедливості. Пред`явлений позивачем позов за своїми властивостями в аспекті складності (не потребує значного часу для підготовки, жодних розрахунків, пошуку судової практики розгляду подібної категорії справ тощо) має типовий «шаблоний» характер. Те ж саме стосується інших заяв позивача.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона є пенсіонером, а заборгованість, яка є предметом цього спору, в тому числі, наявна заборгованість перед позивачем з оплати внесків, інших платежів нею повністю погашена ще в листопаді 2024 року, негативний стан її здоров`я, оскільки з 2019 року по 2023 рік їй було зроблено три хірургічні операції (дороговартісні) на очах та воєнний стан в державі, що впливає на належний соціально - побутовий рівень життя відповідачки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «ЖК Лісова Казка» - адвокат Бондар І.П. зазначає, що позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 28 грудня 2023 року; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги; акт про надання правової допомоги від 15 березня 2024 року; акт про надання правової допомоги від 27 листопада 2024 року; квитанції про оплату правової допомоги; детальний опис робіт адвоката. Звертає увагу, що суд першої інстанції врахував клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та зменшив їх з 12 000 грн 00 коп. до 5 000 грн 00 коп. Тому витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп. відповідають критеріям реальності, обґрунтованості, співмірності та пропорційності. Стороною відповідача не надано доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідачка, як на підставу для зменшення розміру витрати на правничу допомогу. Вважає, що відповідачка уникає виконання своїх обов`язків по сплаті обов`язкових внесків та платежів, її заперечення не спростовують витрати на правову допомогу, яка є заниженою.

Крім того, представник позивача вказує, що розрахунок суми витрат, яку позивач понесе на правову допомогу за юридичний супровід даного судового процесу в суді апеляційної інстанції це: 5 000 грн 00 коп. за представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції (формування правової позиції для підготовки та написання відзиву на апеляційну скаргу, за участь в судовому засіданні). Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач очікує понести, складає 5 000 грн 00 коп., а заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції буде подано відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, доводи якої кореспондуються доводам її апеляційної скарги. Додаткового вказує, що всупереч твердження повивача у відзиві, суд першої інстанції проігнорував майже всі її заперечення проти розміру витрат на правову допомогу. Наголошує що доводи позивача про навмисне уникнення відповідачкою виконання своїх обов`язків по сплаті обов`язкових внесків та платежів є хибними і спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року в частині прийняття відмови ОСББ «ЖК Лісова Казка» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закриття провадження у справі, стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 342 грн 00 коп., зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСББ «ЖК Лісова Казка» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №880 від 27 грудня 2023 року при поданні позову, що становить 1 342 грн 00 коп., а також в частині роз`яснення наслідків закриття провадження у справі, не оскаржується, а тому відповідно до правил ч.1 ст.367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу та у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положення ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає не в повному обсязі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., суд першої інстанції керувався ч.3 ст.141, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України й виходив із того, що оскільки позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачкою після пред`явлення позову, і позивачем належним чином доведено понесення витрат на правову допомогу, то наявні правові підстави для стягнення із відповідачки на користь позивача понесених ним витрат у справі. Суд зазначив, що ОСББ «ЖК Лісова Казка» у позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог визначило розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп., а в заяві про відмову від позову позивачем збільшено суму витрат на правничу допомогу до 12 000 грн 00 коп. Тому на підставі ч.4 ст. 141 ЦПК України суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а саме, 7 000 грн 00 коп. З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., оскільки такий розмір витрат відповідає критеріям реальності, обґрунтованості, співмірності та пропорційності. При цьому відповідачкою не надано доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру витрати на правничу допомогу.

Однак з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч.3 та 4 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

По справі встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у даній справі прийнято відмову ОСББ «ЖК Лісова Казка» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та закрито провадження у справі саме з тих підстав, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачкою після пред`явлення позову.

Тому враховуючи, що позивачем подано відповідну заяву, то в силу приписів ч.3 та 4 ст.142 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача документально підтверджених понесених судових витрат на правову допомогу у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2023 року між ОСББ «ЖК Лісова Казка» та адвокатом Бондар І.П. було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги, згідно з п.п.1.1, 4.1 якого, адвокат Бондар І.П. на умовах платності зобов`язалась надавати ОСББ «ЖК Лісова Казка» професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСББ «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.55-56, т.1).

У пункті 7.1 договору про надання правничої (правової) допомоги, сторони узгодили, що правова допомога у суді першої інстанції становить 5 000 грн 00 коп.

25 серпня 2024 року між ОСББ «ЖК Лісова Казка» та адвокатом Бондар І.П. було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 28 грудня 2023 року, у якій було узгоджено додаткові послуги адвоката поза межами суду першої інстанції (а.с.178, т.1).

На підтвердження фактичних витрат на таку правову допомогу адвоката ОСББ «ЖК Лісова Казка» надало суду першої інстанції копію акту про надання правової допомоги від 15 березня 2024 року, у якому вказано, що вартість послуг адвоката у суді першої інстанції щодо розгляду цієї справи №754/376/24 за позовом ОСББ «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості становить 5 000 грн 00 коп. (а.с.56-зворот, т.1).

В акті про надання правової допомоги від 27 листопада 2024 року вказано таку вартість послуг адвоката: написання заперечення на заяву про скасування заочного рішення суду - 1 000 грн 00 коп.; виїзд адвоката до суду першої інстанції 13 вересня 2024 року під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду - 2 000 грн 00 коп.; написання заяви про уточнення позовних вимог від 27 вересня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; написання відповіді на відзив від 03 жовтня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; участь адвоката у судовому засіданні 07 листопада 2024 року - 2 000 грн 00 коп. Всього, 7 000 грн 00 коп. (а.с. 178-зворот, т1).

Також позивачем надано суду відповідні копії платіжних інструкцій від 15 березня 2024 року на суму 5 000 грн 00 коп. та від 27 листопада 2024 року на суму 7 000 грн 00 коп. (а.с.57, 179, т.1).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно враховано, що позивачем у позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог визначено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп. У той же час у заяві про відмову від позову стороною позивача збільшено суму витрат на правничу допомогу до 12 000 грн 00 коп. Тому з огляду на викладене та, керуючись приписами ч.4 ст.141 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а саме 7 000 грн 00 коп. У зв`язку з цим за основу слід брати витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп.

Такий висновок суду сторонами не заперечуєтеся. Ухвала суду в цій частині позивачем в апеляційному порядку не оскаржується.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн 00 коп., які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка», з таких підстав.

Стягуючи з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., суд першої інстанції дійшов висновку, що така сума відповідає критеріям реальності, обґрунтованості, співмірності та пропорційності. Водночас суд зауважив, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Частинами 2-4 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому, згідно з правовим висновком, викладеним у п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У п.135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Суди мають враховувати, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах: від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, зазначено, що суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Відмова стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив, що такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п.4 ч.3 ст.137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п.2 ч.3 ст.141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Оцінюючи обсяг робіт, що зазначений в акті про надання правової допомоги від 15 березня 2024 року, колегія суддів вважає, що в даному випадку витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп. не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат, адже: фактично дана справа категорії про стягнення комунальних послуг є незначної складності, подані у ній представником позивача процесуальні заяви мають типовий (шаблоний) характер. По суті спору рішення не ухвалювалось, оскільки відповідачка добровільно сплатила усю суму боргу. Сукупність процесуальних дій учасників справи не дають підстав вважати, що для задоволення своїх вимог позивач потребував особливої правової стратегії, а адвокатом витрачалась значна кількість часу та ресурсів для надання правової допомоги позивачу.

Водночас колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження обставин для зменшення розміру витрат на правничу допомогу ґрунтується на невірному тлумачення норм процесуального права, оскільки за змістом ч.ч.5, 6 ст.137, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України та усталеної практики Верховного Суду інша сторона, заперечуючи проти розміру витрат на правову допомогу має лише заявити суду відповідне клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та мотивувати чому такий розмір є завищеним, а безпосередньо належний до стягнення розмір витрат на правничу допомогу має визначається судом, виходячи з конкретних обставин кожної справи.

У даній справі ОСОБА_1 , користуючись своїми процесуальними правами, заявила суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 800 грн 00 коп. та обґрунтувала підстави такого зменшення (відсутність доказів того, що такі витрати позивача були неминучими та їх розмір є обґрунтованим, а також що відповідачка є пенсіонером та має тяжкий стан здоров`я).

Таким чином, колегія суддів з урахуванням критеріїв обґрунтованості та пропорційності (співмірності), приходить до висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка», із 5 000 грн 00 коп. до 3 000 грн 00 коп., що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий

Судді: