Дата документу 05.05.2025 Справа № 336/3473/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3473/18 Головуючий у 1-й інстанції: Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/807/108/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» адвоката Лєлєкової Вікторії Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі укладеного між сторонам по справі договору про користування електричною енергією за даною адресою від 16.10.2015 року № 538430156.

19 серпня 2017 року при здійсненні рейдовою бригадою Східного районного відділення електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання споживачем Правил користування електричною енергією для населеннябуло виявлено порушення відповідачем вказаних Правил, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку, і комунікація її з побутовою електроустановкою при відключених автоматичних вимикачах по фазному та нульовому проводах. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на дільниці ввідного проводу до вхідних клем обліку у стіні в квартирі. Контролер не мав можливості виявити дане порушення.

По даному факту порушення Правил користування електричною енергією для населеннябуло складено акт № 00141640 від 19.08.2017р.

На підставі п. 3.1.5 та з п.п. 3.3 а) Методики визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення,і виписано рахунок у сумі 39 642,41 грн.

В добровільному порядку ОСОБА_1 не сплатив вартість не облікованої електроенергії по акту про порушення в сумі 39 642,41 грн., що стало підставою звернення ПАТ «Запоріжжяобленерго» до суду з вказаним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електроенергії в сумі 39 642 грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго»в рахунок вартості не облікованої електроенергії 39 642,41 грн. тасудовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2021 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення була задоволена.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року у цій справі скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 року у задоволені позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» - адвокат Лєлєкова В.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населенняспоживач електроенергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, а в силу п. 48 Правил користування електричною енергією для населенняспоживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення вказаних правил, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж.

Зауважує, що відповідно до п. 1.2 Методика застосовується у разі виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Тобто порушенням відповідно до Методики є не тільки без облікове споживання електричної енергії, а і самовільне підключення електропроводки до електричної мережі.

Точка самовільного підключення електропроводки знаходилася в помешканні відповідача, що свідчить про те, що без доступу до помешкання не можливо зробити таке підключення. Дроти, не зважаючи на те що були ізольовані, були під напругою.

У даному випадку вина відповідача полягає в тому, що нехтуючи приписами п. 48 Правил користування електричною енергією для населення,яким передбачено, що споживач електроенергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок, своєю необережністю, яка полягає у невжитті особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди, допустив наявність у своєму помешканні порушення Правил.

Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 369 ЦПК України).

Частиною 13 статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 05.05.2025 року.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що лише порушення правил споживання електроенергії може зумовити настання відповідальності за невиконання зобов`язань. При цьому, відповідальність за порушення зобов`язань настає за умови винної поведінки особи. Суд зазначив, що для констатації несанкціонованого втручання в роботу електроустановок необхідно встановлення факту втручання (1); способу (схеми) втручання (2); наслідків у вигляді викривлення даних обліку електроенергії, тобто відсутність обліку або частковий облік споживання електроенергії (3). Сам по собі факт виявлення схеми, що дає підстави для позаоблікового споживання електроенергії, не свідчить про її облаштування та використання відповідачем, оскільки суду не доведено, що саме ОСОБА_1 налагодив вказану конструкцію, а також те, що вона використовувалась ним.

Відповідно до статті 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Суд дійшов висновку, що знаходить переконливими та доведеними твердження відповідача про непричетність до виявленого порушення. Той факт, що виявлена схема не використовувалась відповідачем задля позаоблікового споживання електроенергії, оскільки дроти не лише не були приєднані до енергомереж, а й взагалі були ізольовані, «підкріплює переконання суду в непричетності ОСОБА_1 до її (схеми) влаштування». Судом зауважено, що під час з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами наявність вини відповідача в порушенні правил використання електроенергії не встановлена.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між сторонами по справі укладено договір № 538430156 про користування електричною енергією від 16.10.2015 року, відповідно до умов якого ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає послуги з постачання електричної енергії ОСОБА_1 , який є споживачем цих послуг у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 17.07.1997 року (а.с. 14), фактично проживає з 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с. 8).

19 серпня 2017 року рейдовою бригадою Східного районного відділення електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» під час перевірки дотримання споживачем ПКЕЕН за адресою: АДРЕСА_1 ,в присутності відповідача було виявлено порушення відповідачем ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку, і комунікація її з побутовою електроустановкою при відключених автоматичних вимикачах по фазному та нульовому проводів. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на дільниці ввідного проводу до вхідних клем обліку у стіні в квартирі. Контролер без застосування спеціальних технічних засобів не мав можливості виявити порушення.

Виявлене порушення було зафіксовано актом про порушення № 00141640 від 19 серпня 2017 року, який підписаний чотирма працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 . Споживач зауважив, що на момент перевірки кабель не було підключено та він був заізольований (а.с. 6).

В акті про порушення відображені результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акта, де значиться ділянка схеми самовільного підключення. В схемі електропостачання споживача зазначено місце точки підключення, порушення продемонстровано споживачеві.

Крім того, як вбачається з пояснювальної до акту № 00141640 від 19 серпня 2017 року, яка підписана трьома працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго», останні 16 серпня 2017 року прийшли для здійснення перевірки установки за адресою: АДРЕСА_1 . Жінка у квартиру їх не впустила, тому вони призначили дату наступної перевірки - 19 серпня 2017 року. В цей день двері відчинив чоловік, в ході перевірки працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» виявили вищевказане порушення. За даною адресою споживання електроенергії не відповідає електроприладам у квартирі (а.с. 112). До вказаної пояснювальної до акту № 00141640 від 19 серпня 2017 року додані фотографії із зафіксованим порушенням (а.с. 113, 114, 115, 116, 117, 118).

28 вересня 2017 року відбулося засідання комісії з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ ПАТ «Запоріжжобленерго» за участі ОСОБА_1 , який в протоколі засідання вказав, що не згоден з порушенням, копію протоколу та квитанцію отримав (а.с. 7).

Згідно з протоколом засідання комісії від 28 вересня 2017 року № 660 за результатами розгляду акта про порушення № 00141640 від 19.08.2017 року прийнято рішення провести нарахування згідно з Методикою № 562, ПРРЕЕ. Так, на підставі пунктів 3.1.5, 3.3.а), споживачу нарахована до сплати сума вартості недорахованої електроенергії за порушення Правил за необліковану кількість електроенергії в розмірі 27117 кВт на суму 39 642,41 грн. Нарахування були здійснені за період з 24.11.2015 року (дата останньої перевірки) до 19.08.2017 року 00:00, кількість днів від дати останньої перевірки до дати усунення порушення 634 (а.с. 4).

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 1 липня 2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26 червня 2018 року), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року (далі - Методика № 562 від 4 травня 2006 року), чинною на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27 липня 2019 року).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач на підставі договору № 538430156 про користування електричною енергією від 16.10.2015 року, є споживачем електроенергії в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він фактично проживає.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» вказувала, що під час перевірки за місцем проживання відповідача встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку. При цьому контролер без застосування спеціальних технічних засобів не мав можливості виявити порушення - самовільне підключення. За вказаним фактом складено відповідний акт, на підставі якого засіданням комісії нарахована сума вартості недорахованої електроенергії за порушення Правил у розмірі 39 642,41 грн., що підтверджується протоколом засідання комісії.

Відповідач був присутнім як під час перевірки, так і під час засідання комісії.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 757/15585/20.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтями 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей нормативно-правовий акт є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 27 зазначеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно з пунктом 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Згідно з пунктом 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за:

прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію;

порушення правил користування електричною енергією;

ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії;

розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку;

пошкодження засобу обліку;

розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів;

насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Порушення, яке було виявлено у відповідача, відповідає та визначено п.п. 5 п. 3.1 Методики № 562 від 4 травня 2006 року, а саме, самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики № 562 від 4 травня 2006 року вона застосовується у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії, та за кількістю днів (розрахунковий період).

Залежно від характеру виявленого порушення Правил (підпункти 1-7 пункту 3.1 Методики) добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулами, які визначені пунктами 2.7, 3.4 та 3.6 Методики № 562 від 4 травня 2006 року. Кількість днів, яка береться для розрахунку обсягу самовільно спожитої електричної енергії, може становити шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, дванадцять місяців та три роки (пункт 3.3 Методики).

Правилами визначені поняття термінів «технічна перевірка» та «контрольний огляд вузла обліку ».

Зокрема, технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобу обліку електричної енергії.

Контрольний огляд вузла обліку - візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій;

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 вказано, що «приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів […] адже виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів».

Під час проведення технічної перевірки представники позивача виявили самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку, і комунікація її з побутовою електроустановкою при відключених автоматичних вимикачах по фазному та нульовому проводах. Точка самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходиться на дільниці ввідного проводу до вхідних клем обліку у стіні в квартирі. Контролер без застосування спеціальних технічних засобів не мав можливості виявити порушення.

За вказаним фактом складено акт про порушення Правил № 00141640 від 19 серпня 2017 року.

Встановлено, що акт про порушення відповідає вимогам Правил, зокрема, він містить зміст виявленого порушення, а також містить всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача.

Крім того, зазначений акт № 00141640 від 19 серпня 2017 року підписаний чотирма працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 . Споживач лише зауважив, що на момент перевірки кабель не було підключено та він був заізольований.

Отже, зміст акта про порушення № 00141640 від 19 серпня 2017 року свідчить про наявність всіх складових, необхідних для застосування методики розрахунку, документ про фіксацію порушення містить всі необхідні параметри для подальшого нарахування вартості поза облікового споживання електроенергії.

Також ПАТ «Запоріжжяобленерго» підтвердило належними та допустимими доказами підстави для нарахування спірної заборгованості згідно з абзацом 2 підпункту «а» пункту 3.3 Методики № 562, а саме: якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Згідно з протоколом засідання комісії від 28 вересня 2017 року № 660 за результатами розгляду акта про порушення № 00141640 від 19.08.2017 року прийнято рішення провести нарахування згідно з Методикою № 562, ПРРЕЕ. Так, на підставі пунктів 3.1.5, 3.3.а), споживачу нарахована до сплати сума вартості недорахованої електроенергії за порушення Правил за не обліковану кількість електроенергії в розмірі 27117 кВт на суму 39 642,41 грн. Нарахування були здійснені за період з 24.11.2015 року (дата останньої перевірки) до 18.08.2017 року, кількість днів від дати останньої перевірки до дати усунення порушення 634.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в квартирі відповідача виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; таке підключення представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості виявити.

Саме так ПАТ «Запоріжжяобленерго» кваліфікувало дії відповідача згідно з актом № 00141640 від 19 серпня 2017 року.

Сторона відповідача на надала докази, якими спростовується висновок позивача про здійснення самовільного підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованим шляхом.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність розрахунку вартості збитків на підставі абзацу другого підпункту а пункту 3.3 Методики № 562 від 4 травня 2006 року, враховуючи неможливість виявити самовільну електропроводку представниками постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість здійсненого постачальником електричної енергії розрахунку з дати останньої технічної перевірки до дня усунення порушення, тобто з 24.11.2015 року (дата останньої перевірки) до 19.08.2017 року 00:00, кількість днів від дати останньої перевірки до дати усунення порушення 634, що не перевищує три роки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 554/4399/17 (провадження № 61-3837св19).

У разі коли в ході контрольного огляду неможливо виявити порушення без застосування спеціальних технічних засобів, нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за період не більше ніж за три роки до дня виявлення порушення.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 216/1083/18 (провадження № 61-951св22).

Колегія суддів враховує, що відповідач не оспорював в судовому порядку рішення постачальника електричної енергії про нарахування збитків, завданих несанкціонованим користуванням електричною енергією, і доказів на спростування їх розміру протягом розгляду справи на надав ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Отже, ПАТ «Запоріжжяобленерго» підтвердило заявлені у справи вимоги належними та допустимими доказами, ОСОБА_1 , в свою чергу, не спростував своєї причетності до порушення, тому висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог за встановлених у справі обставин є помилковими.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку, у розмірі 39 642,41 грн. є обґрунтованими, вартість не облікованої електричної енергії, розрахована позивачем, узгоджується з нормами матеріального права, зокрема, абзацом 2 підпункту «а» пункту 3.3 Методики № 562 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підтверджені належними і допустимими доказами, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач навів правильний та обґрунтований розрахунок заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволені позову є помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи; встановлені обставини, а також наявні у матеріалах справи докази дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з п.п. б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За подання позову в суді першої інстанції ПАТ «Запоріжжяобленерго» було сплачено 1 762,00 грн. (а.с. 1), за подання апеляційної скарги 2 643,00 грн. (1 762,00 грн. * 150%) (а.с. 169). Загальний розмір судових витрат по справі становить 4 405,00 грн. (1 762,00 грн. + 2 643,00 грн.).

Отже, за вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, враховуючи фактично повне задоволення позовних вимог, в розмірі 4 405,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» адвоката Лєлєкової Вікторії Володимирівни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 рокуу цій справі скасувати та ухвалити постанову наступного змісту:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»() вартість не облікованої електричної енергії в сумі 39 642 (тридцять дев`ять тисяч шістсот сорок дві) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»() судовий збір в сумі 4 405 (чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 05 травня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко