Провадження № 2/359/794/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, -

встановив :

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, згідно якого просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня подання позову та до досягнення дитиною 23 років, або припинення навчання залежно від того яка подія наступить раніше.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2005 року, який розірвано 12 червня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 змінив прізвище та по батькові на : ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син проживає з позивачем. ОСОБА_3 на разі є студентом ОС «Бакалавр» 1 курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Економіка» Національного факультету біоресурсів та природокористування України IV рівня акредитації. Позивач стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Зважаючи на це, звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням та і викликом сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для їх реалізації.

18 грудня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та передчасністю (а.с. 28-33).

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її та представника відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду також не з`явився. Проте подав заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи у його відсутність, у задоволені позову просив відмовити з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву та наданих пояснень до клопотання позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, повно і всебічно дослідивши заяви сторін та докази, які наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 08 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції та копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5, 11).

З довідки №288 від 30 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є студентом ОС «Бакалавр» Національного університету ресурсів і природокористування України IV рівня акредитації з 19 серпня 2024 року дата закінчення 30 червня 2028 року. Наведене також підтверджується копією Договору № МЕ -24110б від 11 серпня 2024 року, укладеним між Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та квитанціями про сплату за навчання ОСОБА_3 (а.с. 4, 109-114).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/015168764 від 20 грудня 2024 року та Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/015168689 від 20 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 115-116).

Судом також встановлено, що 26 січня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданим 26 січня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.37).

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 38).

Згідно акту проживання №217 виданим 04 грудня 2024 року начальником ЖЕД -402 ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з 04 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39).

ОСОБА_2 працює у НМУ імені О.О. Богомольця, КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3» та ТОВ «старт Медікал Центр». Загальна сума доходу за період з червня 2024 року по листопад 2024 року становить 138156 грн. 21 коп., що підтверджується довідками про доходи (а.с. 86-88).

Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Слід зазначити, що умовою отримання повнолітньою дитиною аліментів в ст. 199 СК України визначено, саме можливість надавати матеріальне утримання.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідач посилаючись на відсутність у нього можливості надавати матеріальне утримання повнолітній дитині, не надав суду доказів щодо утримання ним своєї матері.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідач працює, отримує дохід, суд вважає не доведе-ною обставину неможливості батьком надавати матеріальну підтримку повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в частці від доходу - частину, суд враховує, що у відповідача є неповнолітня дитина, враховує стан здоров`я відповідача (а.с. 89-90) та стан здоров`я повнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с. 117-158).

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що справедливим розміром аліментів на повнолітню дитину буде 1/6 частина всіх доходів батька (на двох дітей рекомендована частка, яка може стягуватись в наказному провадженні складає 1/3, відповідно на одну дитину припадає 1/6 частина доходу).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Інші доводи відповідача не впливають на висновки суду та не спростовують їх.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову про стягнення аліментів ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15 травня 2006 року, ст. 141, 180 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 10 - 12, 76 - 82, 133, 141, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 26 вересня 2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу по аліментам за один місяць.

Відомості про позивача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_5 виданий 8025, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відомості про відповідача : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_7 виданий 7434, РНОКПП - НОМЕР_8 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 травня 2025 року.

Суддя Л.В. Яковлєва