Справа №:755/6392/25
Провадження №: 2-з/755/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"01" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючої-судді Хромової О.О., розглянувши заяву представника Приватного підприємства «Концерн-СВК», ОСОБА_1 - адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Концерн-СВК», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Концерн-СВК», ОСОБА_1 звернулися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Хромовій О.О.

25 квітня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 квітня 2025 року, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Хромовій О.О. 29 квітня 2025 року.

Заяву мотивовано тим, що позивачі звернулися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а саме: на користь ПП «Концерн-СВК» грошові кошти у сумі 382 229,45 грн, з яких інфляційні збитки - 28 277,91 грн, 3 % річних

- 5 303,27 грн, упущену вигоду - 17 713,32 грн, та 330 934,95 грн, а також на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3 339,26 грн, з яких інфляційні збитки - 2 811,93 грн, 3 % річних - 527,33 грн. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38 189,81 грн матеріальної шкоди, 40 000,00 грн моральної шкоди. Також задоволено частково цивільний позов ПП «Концерн-СВК» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП «Концерн-СВК» матеріальну шкоду у розмірі 786 308,71 грн. Зазначене судове рішення відповідачем виконано несвоєчасно, у зв`язку з чим наявні підстави для нарахування

3 % річних, збитків від інфляції та упущеної вигоди.

Таким чином, предметом спору є стягнення грошових коштів у сумі 385 568,71 грн. Відповідач ніякого нерухомого майна не має, але у його власності перебуває три транспортні засоби. Водночас, розмір щомісячного доходу відповідача є недостатнім для відшкодування заявленої суми. Вартість транспортного засобу Kia Sorento на 10 травня 2023 року становила 514 449,06 грн. При цьому, відповідач категорично заперечує проти відшкодування збитків від злочину та витрат, пов`язаних з несвоєчасним виконанням рішення суду. Вчинені відповідні дії по ухиленню від належного виконання вироку суду (фраудаторний правочин) наочно демонструють його недобросовісність у цивільних правовідносинах. Накладення арешту на транспортний засіб не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, майно фактично перебуватиме у володінні власника, обмеженою буде лише можливість розпоряджатися ним.

З огляду на викладене просили накласти арешт на транспортний засіб Kia Sorento, 2016 року випуску, колір - сірий, об`єм двигуна - 1 995 см3, тип палива - дизель VIN-код НОМЕР_1 .

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

Згідно із положеннями частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України, до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті

150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина десята статті 150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із пунктами 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня

2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення грошових коштів, пов`язаних із несвоєчасним виконанням судового рішення.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки спірне майно може бути відчужено на користь третіх осіб.

Згідно із відомостями з Головного сервісного центру МВС України, в Єдиному реєстрі транспортних засобів, на ім`я ОСОБА_2 зареєстровані такі транспортні засоби: Kia Sorento,

2016 року випуску, об`єм двигуна - 1 995 см3, VIN-код НОМЕР_1 ; саморобний причіп, 1998 року випуску, № шасі НОМЕР_2 ; ВАЗ 2106, 1979 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 .

З висновку експерта від 14 червня 2023 року № СЕ-19/111-23/24386-АВ, ринкова вартість автомобіля Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_4 на 10 травня 2023 року у пошкодженому стані після ДТП становила 514 449,06 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24 квітня 2025 року № 424155162, відомостей про наявність у власності ОСОБА_2 нерухомого майна не встановлено.

Відповідно до відповіді на запит від 19 липня 2024 року № 215798110 до Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 отримує пенсію у розмірі 10 770,03 грн.

Відтак, з метою недопущення до вирішення спору по суті відчуження ОСОБА_2 спірного нерухомого майна, що може призвести до нових спорів, суд погоджується з доводами заявників про необхідність накладення арешту на транспортний засіб Kia Sorento, 2016 року випуску, колір - сірий, об`єм двигуна - 1 995 см3,тип палива - дизель VIN-код НОМЕР_1 .

Окрім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб здійснене в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від

14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

Такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, відповідає положенням статті 150 ЦПК України, є співмірним з позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду, з огляду на наявність у ОСОБА_2 можливості відчужити спірне майно, що може призвести до необхідності нових звернень до суду, враховуючи, що заявником обґрунтовано наведене припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову та призвести до порушення його прав та законних інтересів, та неможливості їх поновлення.

При цьому, накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні останнього, а обмежується лише можливість його відчужити.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Приватного підприємства «Концерн-СВК», ОСОБА_1 - адвоката Чучковської Анни Вячеславівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Концерн-СВК», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Kia» модель - «Sorento», 2016 року випуску, колір - сірий, об`єм двигуна - 1 995 см3, тип палива - дизель, VIN-код НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали для виконання складає три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дані про стягувачів:

Приватне підприємство «Концерн-СВК», ідентифікаційний код юридичної особи за , адреса місцезнаходження: вул. Партизанська, буд. 27-А/10, с. Перемога, Броварський р-н, Київська обл., 07510.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Хромова