Справа № 944/1015/24
Провадження №2/944/335/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Подоляка Б.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Яворові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що він постійно проживає за місцем реєстрації у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому ж житловому будинку також зареєстрована його донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний житловий будинок він побудував разом із дружиною.

27 вересня 2013 року на підставі договору дарування він передав своїй доньці ОСОБА_3 безоплатно у власність вищевказаний житловий будинок.ю

Донька не позбавила його права користування житловим будинком, та надала згоду, щоб він незалежно від зміни власника залишав за собою право пожиттєвого, безперешкодного, безоплатного проживання та користування даним будинком шляхом встановлення сервітуту ( п. 12 Договору дарування будинку, додатку №5).

На даний час, він оспорює в судовому порядку договір дарування в судовому порядку.

З березня 2022 року його донька разом з двома дітьми проживають в Італії, однак, в будинку без реєстрації залишився проживати відповідач (чоловік доньки) ОСОБА_5 . Проживання разом із зятем в одному будинку стало нестерпним. Відповідач веде антигромадський спосіб життя, принижує його, та веде себе як власник будинковолодіння. Відповідач знущається над ним, не дозволяє користуватися електроприладами, включати телевізор, холодильник, вивів з ладу котел, неодноразово застосовував фізичну силу, штовхав його у плечі, та нецензурно висловлювався у його сторону.

18 вересня 2023р. він змушений був звернутися в правоохоронні органи, осмкільки відповідач його побив. З 25 січня 2024 р. відповідач не допускає його до спірного будинку, замінив замки на хвіртці, та на вхідних дверях будинку, через це він,змушений був ночувати у сусідів. З 27 січня 2024 він проживав у брата в с. Рудно.

Йому неодноразово доводилось викликати працівників поліції та звертатися до правоохоронних органів з відповідними заявами. Відповідач жодних висновків не зробив, надалі не допускає його до житлового будинку, незважаючи на те, що було складено ряд адміністративних протоколів за ст.173-2 КУпАП, які були направлені в Яворівський районний суд та перебували на розгляді у судді Матвіїва І.М.

Він не має іншого житла, окрім цього будинку. Відповідач не має права на користування спірним будинком, оскільки не зареєстрований в ньому, а його дружина (власник) будинку в ньому не проживає. Спірний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя.

Просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкод в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вселити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить суд, позовні вимоги задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкод в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,та виселити ОСОБА_2 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Від решти позовних вимог відмовився. Крім цього, пояснив, що на даний час він заходить до житлового будинку без жодних перешкод, користується усіма послугами, конфлікту з відповідачем у нього не має, але в нього є побоювання, що житловий будинок можуть продати, та з метою цього, йому в їжу підсипати отруту. Йому відомо що донька не проживає в Україні і не планує повертатися, тому вона не може бути відповідачем. Належним відповідачем є його зять,який без його дозволу живе в даному будинку.

Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги заперечив та пояснив, що жодних перешкод в користуванні будинком позивачу не чиниться,що підтверджується поясненнями наданими позивачем в судовому засіданні. Позивач не заперечує той факт, що він проживає у житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , у нього є ключі від будинку, жодних перешкод у користуванні таким відповідач йому не чинить. Відповідач лише наголошував позивачу, що за комунальні послуги слід сплачувати, у даному випадку є лише неприязні відносини. Усі звернення позивача в поліцію є надуманими, і не підтверджені жодними доказами.

Крім цього, як вбачається із постанови судді Яворівського районного суду Львівської області Матвіїва І.М. ОСОБА_2 було визнано невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1ст.173-2КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173КУпАП.

Також, слід звернути увагу, на те, що ОСОБА_1 не є власником вищевказаного будинку, тому позовні вимоги про виселення відповідача з даного будинку без волі власника будинку, також не можуть бути задоволені. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст.78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З договору дарування будинку від 27 вересня 2013року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Скобало Р.В., зареєстрованого вреєстрі за №1831 вбачається, що ОСОБА_1 передав безоплатно у власність ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог договору, шляхом встановлення сервітуту, дарувальник, незалежно від зміни власника зберігає за собою право пожиттєвого, безперешкодного, безоплатного проживання та користування даним будинком, а обдарована дає на це свою згоду.

З Інформації про об`єкт речових прав №58 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №350498219 від 16.10.2023, земельна ділянка кадастровий номер :05:002:0456, площею 0,1295, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

З акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1 від 26.10.2023року, вбачається, що комісія в складі депутата селищної ради: Бачинської М.М., діловода Бірківського старостинського округу №7 - Райтер І.В., свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , провела обстеження та встановила, що ОСОБА_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 від 26.10.2023року, вбачається, що комісія в складі депутата селищної ради: Бачинської М.М., діловода Бірківського старостинського округу №7 - Райтер І.В., свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , встановила, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 разом з дітьми за даною адресою не проживають, близько двох років, оскільки, перебувають за кордоном.

Відповідно до ст.310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено положення, відповідно до яких громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з ч.2ст.64 ЖК до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці послідовно дотримується позиції, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла («Kryvitska and Kryvitskyy v.Ukraine», заява № 30856/03), наголошує, що втручання у право на повагу до житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві» (Zehentner v. Austria), заява № 20082/02, пункт 56, ECHR 2009).

Як встановлено під час судового розгляду справи, ОСОБА_1 подарував житловий будинок АДРЕСА_2 , свої доньці ОСОБА_3 , з часу укладення договору дарування ОСОБА_1 набув право користуванням даним житловим будинком, тобто, у нього виникло право сервітуту.

Позивач у позовній заяві покликається на те, що відповідач вчиняє щодо нього неправомірні дії, та чинить перешкоди в користуванні житлом і вважає, що припинилась обставина, яка була підставою для набуття відповідачем права користування житловим будинком, власником якого є його донька ОСОБА_3 .

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово звертався в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області із заявами, в яких просив прийняти міри до відповідача ОСОБА_9 .

Щодо ОСОБА_2 було складено ряд протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за заявами відповідача від 25.01.2024, 26.01.2024, 28.01.2024, 29.01.2024., які були скеровані до суду для розгляду по суті, та постановою судді від 23.04.2024 об`єднане в одне провадження та призначені до розгляду.

В подальшому, постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.04.2024року ОСОБА_2 було визнано невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП. На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки доказів, які свідчили б про умисне позбавлення житла ОСОБА_1 , на яке він має право за законом, в судовому засіданні не встановлено та не надано.

Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла безумовно втрачає право на користування цим житлом лише в одному випадку - у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не встановлено порушення прав на користування житловим будинком АДРЕСА_2 , оскільки, в судовому засіданні позивач підтвердив той факт що він проживає в даному будинку, має ключі від такого, перешкод в користуванні будинком відповідач йому не чинить, а побутові конфлікти виникають лише через те, що відповідач, вимагає щоб позивач своєчасно оплачував кошти за отримані комунальні послуги, оскільки, користується світлом, водою, газом.

Що стосується позовних вимог в частині виселення відповідача ОСОБА_2 з даного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення, то таке питання може бути вирішене лише за згодою власника будинку, тобто ОСОБА_3 , оскільки, беручи до уваги ст.ст.405 ЦК України, 156 ЖК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується доказами які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , та як член сім`ї власника проживає за даною адресою, із її згоди. ОСОБА_2 має право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке він має право займати, визначено його власником. Договір дарування вищевказаного будинку не розірвано, і його власником залишається ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення слід зилишити без задоволення, оскільки, відсутні законні підстави для задоволення позову.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разіз адоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові -на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 ч.1 ст.5Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , а тому відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення зилишити без задоволення.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

СУДДЯ: Швед Н.П.