Справа № 555/159/25
Номер провадження 2/555/45/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2025 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого- судді Мельничук Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Стасюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у розпорядженні майном та припинення дії, що порушує право власності,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Березнівського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у розпорядженні майном та припинення дії ,що порушує право власності.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

01 травня 2025 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відмову від позову, у якій останній просить закрити провадження у даній справі та вирішити питання щодо розподілу судових витрат на підставі ч.2 ст.255 ЦПК України. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що відповідачем добровільно виконано вимоги позовної заяви.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву про відмову від позову приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить суд: усунути перешкоди в користуванні майном та припинити дію, що порушує його право власності шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 подав до суду окрему письмову заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підставі зазначеного, суд вважає, що існують правові підстави для прийняття судом відмови від позову, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч.1ст. 255 ЦПК України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При вирішенні заяви про закриття провадження у справі, судом враховані висновки Верховного Суду, що висвітлені у постанові від 20 вересня 2021року (справа №638/3792/20).

Що стосується вимог позивача про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної Постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні норми містить також ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з закриттям провадження у справі через відмову позивача від позову, відмова прийнята судом, підлягає задоволенню й вимога позивача про повернення сплаченого судового збору у розмірі 605, 60 гривень.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у розпорядженні майном та припинення дії, що порушує право власності.

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у розпорядженні майном та припинення дії, що порушує право власності.

Повернути ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 20 січня 2025 року в сумі 605 гривень 60 коп.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Мельничук Н. В.