РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони з січня 2024 року не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову.

09 квітня 2024 року відповідачем подано до суд відзив, в якому вона заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими та суперечать інтересам сім`ї. Зазначає, що переконана в тому, що шлюб між нею та відповідачем можна зберегти, оскільки до початку повномасштабного вторгнення вони проживали разом у мирі, злагоді та порозумінні. Проте, після початку повномасштабного вторгнення та перебуванням відповідача і дітей сторін у безпечному регіоні задля безпеки дітей, враховуючи, що позивач виконує бойові завдання, після його повернення з них та приїзду до сім`ї, сторони проходять складний період адаптації, при цьому, досягають в цьому успіху та взаєморозуміння. Вказує, що позивачем про намір розірвати шлюб їй було повідомлено у травні 2024 року, що стало несподіванкою для неї та причини такого рішення їй незрозумілі. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позову.

11 квітня 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зміну порядку судового провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом установлено, що 16 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16 вересня 2016 року, виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серії НОМЕР_1 , актовий запис № 577.

Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача « ОСОБА_1 ».

Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження № 956 від 09 грудня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом по народження від 29 травня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом про народження № 2007 від 25 серпня 2023 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинили своє існування.

Водночас, відповідач у поданому до суду відзиві заперечувала проти задоволення позову, вважаючи, що шлюб між сторонами може бути збережний.

Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що хоча відповідач і заперечувала проти задоволення позову, однак до суду з клопотанням про надання строку для примирення не зверталася, у свою чергу, позивач підтримав позовні вимоги та просив розірвати шлюб, тобто сторонами не вчиняються будь-які реальні дії спрямовані на відновлення сімейних відносин.

Враховуючи вищевикладене, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З огляду на викладене та керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 105, 110, 112 СК України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 2016 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 577.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л. М. Ішуніна