УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 205/2140/23

провадження № 61-20св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області,

відповідачі: ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,

розглянув клопотання першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури про зупинення провадження у справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію, за касаційною скаргою Донецької обласної прокуратури на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 липня 2023 року у складі судді Приходченко О. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у складі колегії суддів Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас») про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позовна заява мотивована тим, що 27 квітня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державний реєстратор виконавчого комітету Сартанської селищної ради міста Маріуполя Донецької області Рогозна А. М. зареєструвала право власності відповідачки ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 2 га, з кадастровим номером :03:000:0672, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 36366812).

Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став наказ Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Донецькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Донецькій області) від 18 березня 2020 року № 1635-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення».

Разом з тим, відповідно до наданої ГУ Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу за аналогічними реквізитами (номером, датою прийняття, назвою), вказаним наказом насправді надано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 1,6061 га (кадастровий номер :04:000:1217), яка розташована на території Сонячної сільської ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів.

Крім того, згідно з наданим ГУ Держгеокадастру у Донецькій області листом від 20 січня 2023 року № 10-5-0.3-106/2-23 відповідачка ОСОБА_1 зверталася до управління з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Однак, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області наказом від 01 листопада 2019 року № 5955-СГ відмовило ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області з кадастровим номером :03:000:0672 та наданні цієї земельної ділянки у власність.

У подальшому ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не приймалось ніяких наказів відносно ОСОБА_1 щодо затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки. Таким чином, прокурор стверджує, що державою ніколи не приймалось рішення про відчуження спірної земельної ділянки, а тому земельна ділянка вибула з державної власності поза її волею.

Окрім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 03 червня 2020 року № 112 була передана ОСОБА_1 в оренду

ДП «Ілліч-Агро Донбас» на 10 років.

Також прокурор вказував, що внаслідок змін у земельному законодавстві на момент звернення до суду з цим позовом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім переліку встановлених земель. З 27 травня 2021 року уповноваженим державою органом на розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0672 є Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області.

Посилаючись на те, що орган місцевого самоврядування дотепер з об`єктивних причин не вжив жодних заходів щодо звернення до суду з позовом про повернення земельної ділянки у комунальну власність, перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області просив суд:

витребувати у ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, кадастровий номер :03:000:0672, яка розташована на території територіальної громади Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди ДП «Ілліч-Агро Донбас» на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0672, припинивши право оренди на цю земельну ділянку.

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська рішенням від 25 липня

2023 року у задоволенні позову першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

факт неправомірності набуття ОСОБА_1 права власності не випливає із закону, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття та презюмується, відтак, підлягає доказуванню неправомірність набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки була передана у власність ОСОБА_2 , так і неправомірність набуття відповідачкою права власності на спірну земельну ділянку, що позивачем доведено не було, а саме не надано доказів, які б підтверджували підробку документів, на підставі яких ОСОБА_1 надано земельну ділянку;

позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди є похідною від задоволення вимоги позову про витребування земельної ділянки, відтак, враховуючи, що вимога позову про витребування земельної ділянки не задоволена, тому відсутні підстави для задоволення похідної вимоги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, перший заступник керівника Донецької обласної прокуратури оскаржив його в апеляційному порядку.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури залишив без задоволення. Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 липня 2023 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами незаконності та безпідставності вибуття з державної власності в особі територіальної громади Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення із кадастровим номером :03:000:0672, площею 2,00 га, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ;

при цьому наявність двох наказів під одним номером і з різними текстами, зокрема про передачу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 різних земельних ділянок, які територіально розташовані в різних районах, мають різне цільове призначення та площу, не доводить недійсність якогось із цих документів та незаконність набуття вказаними особами права власності на земельні ділянки, а прокурор не надав доказів підроблення чи визнання недійсними вказаних наказів;

суд першої інстанції вказав, що лист ГУ Держгеокадастру у Донецькій області про те, що ним не приймалося рішення щодо надання у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 не свідчить про те, що саме зазначений наказ є підробленим чи недійсним;

посилання прокурора на те, що реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 була вчинена на підставі підробленого (неіснуючого) наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, тобто, що ця ділянка вибула з володіння власника не з його волі, є помилковими, оскільки вказані обставини не доведені належними й допустимими доказами. При цьому апеляційний суд послався на відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.

29 грудня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Донецької обласної прокуратури на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суду ухвалою від 02 лютого 2024 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Донецької обласної прокуратури та витребував матеріали цивільної справи № 205/2140/23 з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

У березні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

17 квітня 2025 року перший заступник керівника Донецької обласної прокуратури через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24).

Виходячи з практики оцінки подібності правовідносин, зокрема правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв встановлення відповідної подібності, викладених у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), Верховний Суд дійшов висновку про подібність правовідносин у цій справі та справі № 199/9897/22.

Клопотання першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 19 лютого 2025 року справу № 199/9897/22 за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_3 , ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, за касаційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 січня 2024 року, додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року передав на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується вибуття з державної власності спірної земельної ділянки поза волею держави та має виняткове значення, оскільки стосується питання можливого неправомірного вибуття за підробленими документами не лише земельної ділянки, яка є предметом спору у цій справі, а й інших ділянок, які складають загальний масив площею понад 300 га при тій умові, що орган, який начебто видав спірні накази, стверджує, що не приймав їх.

Підставою для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила про необхідність відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові Верховного Суду у складі колегії суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 199/3237/23 (провадження № 61-5546св24).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ухвалою від 03 квітня 2025 року прийняла до свого провадження цивільну справу № 199/9897/22 та призначила до розгляду(провадження

№ 61-14436сво24).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі)

у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскаржувані судові рішення в цій справі та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури і зупинення провадження в цій справі до закінчення перегляду

в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження

№ 61-14436сво24).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 205/2140/23 за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію, за касаційною скаргою Донецької обласної прокуратури на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 липня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 05 грудня 2023 рокудо закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк