МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Справа №370/3478/24

Провадження № 2/370/1419/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Сініциної О.С., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарові Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и л а:

До Макарівського районного суду Київської області 02 грудня 2024 року звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал»,третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 20 січня 2021 року № 8811 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал»заборгованість в розмірі 11880 грн таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що виконавчий напис від 20 січня

2021 року № 8811 приватного нотаріуса є протиправним, оскільки, винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти у кредитних договорах, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, а також за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору.

Одночасно з позовною заявою, позивач подала до суд заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 8811 від 26 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 поновив строк звернення до суду з цим позовом, позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву.

Разом з цим, суд ухвалою від 10 грудня 2024 року задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому проваджені № НОМЕР_3 від 26 квітня 2021 відкритого на підставі виконавчого напису від 20 січня 2021 року № 8811.

Копію ухвали суду від 10 грудня 2025 року відповідач отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення

№ 863. Проте, відзиву, заяв та клопотань до суду не заявляв.

Третя особа, приватний виконавець своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скористався, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 18 грудня 2019 року було підписано Паспорт позики та укладено Договір позики № 8212698 шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок, за умовами якого позивач отримала кредит у розмірі 6 000 грн.

Приватний нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис від 20 січня 2021 року № 1188, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованість в розмірі 11 880 грн, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором від 18 грудня 2019 року № 8212698. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 червня 2020 року по 06 січня 2021 року. Розмір заборгованості за кредитним договором складає 11 880 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович постановою від 26 квітня 2021 року відкрив виконавче провадження № НОМЕР_3.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович згідно Єдиного реєстру нотаріусів не діє - анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю у 2021 році.

Як вбачається з інформації приватного виконавця Голяченка І.П. від 26 вересня 2024 року № 43774, станом на 26 вересня 2024 року в межах виконавчого провадження

№ НОМЕР_3 стягнення з ОСОБА_1 не проводилося.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження

№ 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Так, позивач на обґрунтування своїх вимог зокрема посилалася на те, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, а не на оригіналі, як це передбачено Переліком. В зв`язку з цим, вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору, який не посвідчено нотаріально, свідчить про незаконність такого виконавчого напису, що є порушенням процедури вчинення самого виконавчого напису.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомлена як боржник про існування боргу, що позбавило її можливості оспорити вимоги відповідача, що зі свого боку не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Тож, зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які необхідно задовольнити, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач згідно Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правничої (правової) допомоги від 16 вересня 2024 року, додаток № 1 до договору від 16 вересня 2024 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 29 листопада 2024 року.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частини необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 81, 95, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 20 січня 2021 року № 8811 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» заборгованість в розмірі 11880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал»()на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація учасників:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» адреса розташування: вулиця Набережно-Лугова, будинок 8, місто Київ, 04071, ;

- Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович: адреса розташування: вулиця Соборна, будинок 10-Г, офіс 204 село Петропавлівська Борщагівка, Святошинський район, Київська область 08130, РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О. С. Сініцина