Єдиний унікальний номер 341/401/25
Номер провадження 2/341/361/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представник Балюх Є. О. в інтересах ТзОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.04.2024 № 10.04.2024-100004577 у розмірі 13519,78 грн та судовий збір.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 11.04.2024 № 10.04.2024-100004577, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 13519,78 грн, з яких: 6903,70 грн розмір заборгованості за тілом кредиту, 3866,08 грн розмір заборгованості за процентами та 2750,0 грн неустойка. Зазначив, що відповідач здійснив заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме частково сплатив за вищезазначеним договором суму заборгованості у розмірі 14097,42 грн, а саме: 16.04.2024 2369,38 грн, 06.05.2024 2369,38 грн, 20.05.2024 2500,0 грн, 31.05.2024 2201,31 грн, 16.05.2024 2322,62 грн, 03.07.2024 2334,73 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2025 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання призначено на 04.04.2025 та відкладено у зв`язку з клопотанням відповідача на 01.05.2025.

09.04.2025 відповідач надіслав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що із вказаними позовними вимогами не погоджується, зважаючи на неспівмірний розрахунок суми кредитної заборгованості. Відповідно до умов договору загальний розмір кредиту становить 11000,0 грн, строком на 140 днів. Позивач у позові зазначає, що відповідач здійснив заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме провів часткову сплату заборгованості за договором у розмірі 14097,42 грн. ОСОБА_1 зазначив, що сплатив отриману ним суму позики, оскільки загальна сума проведених ним сплат становить 14097,42 грн, а загальний розмір отриманого кредиту становить 11000,0 грн. Позивач незаконно нарахував штрафні санкції та відсотки за користування кредитом. Також, відповідач зазначив, що він є військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України та має пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Отже, відповідно до зазначеної норми має право на списання штрафних санкцій, пені та відсотків за кредитом. Зазначив, що отримав суму кредиту у розмірі 11000,0 грн, провів оплати на загальну суму 14097,42 грн, а позивач у судовому порядку має намір стягнути з нього ще 13519,78 грн, що вважає неправомірним та зазначає, що виконав в повній мірі взяті на себе зобов`язання. Просив відмовити у задоволенні позову.

21.04.2025 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку щодо надання коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Проценти за кредитним договором не є мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, у тому числі у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, відповідачу не здійснювалось. Просив позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання 01.05.2025 представник позивача та відповідач не з`явились.

Представник позивача у позовній заяві просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у телефонному режимі. У відзиві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів, оскільки представник позивача та відповідач просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

11.04.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 10.04.2024-100004577 (далі Кредитний договір, Договір).

Відповідно до умов Кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах:

1. Дата надання/видачі кредиту: 11.04.2024;

2. Сума кредиту: 11000,0 грн;

3. Строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання;

4. Дата повернення (виплати) кредиту: 28.08.2024;

5. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

6. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,82% = (12693,82/11000)/140?100%.

7. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку.

8. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1650,0 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору електронний кредитний договір, частиною якого є ця пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 3.1. Кредитного договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Пунктом 4.1 встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використаних реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-8340.

Згідно з п. 4.3 Кредитного Договору днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання кредиту, днем/датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для і отримання у Дату надання видачі кредиту. зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення праві обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин цей договір є розірваним та припиненим з дати надання видачі кредиту, зазначеної в Заявці. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною такої оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором Е554 (а. с. 15-20).

Відповідно до паспорта споживчого кредиту позивач надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: тип кредиту: кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту: 11000,0 грн; строк кредитування: 140 днів з дати його надання; спосіб та строк надання кредиту: дата надання/видачі кредиту 11.04.2024. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача; процентна ставка, відсотків річних: 365 %; тип процентної ставки: фіксована. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 1650,0 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписано одноразовим ідентифікатором А554 (а. с. 21-22).

Відповідно до квитанції про перерахування суми кредиту від 11.04.2024 підтверджується, що видача коштів за договором № № 10.04.2024-100004577 здійснювалась за допомогою системи LigPay, ІD платежу: , сума: 11000,0 грн (а. с. 12).

Заявлена до стягнення сума заборгованості обґрунтована довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором від 11.04.2024 № 10.04.2024-100004577, відповідно до змісту якої заборгованість ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором складає: 6903,70 грн основний борг, 3866,08 грн проценти та 2750,0 грн неустойка. Разом 13519,78. Проценти за кредитом нараховані за період з 11.04.2024 до 28.08.2024 (а. с. 11).

Відповідно до копії військового квитка, долученого до відзиву на позовну заяву, серії АВ № 633713, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, військову присягу прийняв 24.03.2022 у військовій частині НОМЕР_1 (а. с. 40). У розділі військового квитка № НОМЕР_2 «Проходження військової служби» інші записи, окрім зарахування відповідача до військової частини 22.03.2022, відсутні.

Отже, суд установив, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем з березня 2022 року.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 25.01.2024 ОСОБА_1 є ветераном війни, учасником бойових дій.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами статті 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Приписами частини першої статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на зміст заяв по суті спору (позов, відзив), суд установив, що 11.04.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 дійсно укладено Кредитний договір № 10.04.2024-100004577, у межах якого відповідач отримав 11000,0 грн. При цьому у межах виконання умов договору відповідач сплатив на користь позивача 14097,42 грн.

Позивач просить стягнути заборгованість ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором, яка складає: 6903,70 грн основний борг, тобто тіло кредиту, 3866,08 грн проценти за користування кредитними коштами та 2750,0 грн неустойка. Разом 13519,78. Проценти за кредитом нараховані за період з 11.04.2024 до 28.08.2024.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 №1357-IX, який набрав чинності 23.04.2021, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.

Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 № 18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 № 321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, суд вважає, що він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки (штраффу, пені).

При цьому ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15, від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18, від 24.02.2022 у справі № 591/4698/20, від 12.05.2022 у справі № 336/512/18, від 18.01.2023 у справі № 642/548/21.

Застосування приписів ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.

Таким чином, оскільки відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 24.03.2022, на час укладання Кредитного договору та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Збройних Сил України, тому на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, нарахування ОСОБА_1 процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) у межах Кредитного договору суперечить чинному на час виникнення спірних відносин законодавству, зокрема приписам ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, позов у частині стягнення з відповідача нарахованих процентів та неустойки задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи установлено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1650,0 грн.

Хоч у позовній заяві позивач не просить стягнути з відповідача саме комісію у розмірі 1650,0 грн, проте, з огляду на відсутність детального розрахунку в частині нарахованої неустойки в розмірі 2750,0 грн, ймовірним, є включення у цю суму розміру комісії, яка нарахована кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 8 Договору).

Суд установив, що ОСОБА_1 сплатив на користь позивача у межах Кредитного договору кошти у розмірі 14097,42 грн, що повінстю покриває заборгованість за сумою кредиту (тілом кредиту) та комісією у розмірі 1650,0 грн.

Таким чином, суд, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наданих стороною позивача доказів, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову на підставі статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 43, 76-82, 89, 95, 128, 141, 178, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 травня 2025 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, ;

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ