справа №754/3077/25
провадження №2/176/906/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, де просить розірвати його шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 , що зареєстрований 11 лютого 2000 року відділом ДРАЦС виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №17.

Одночасно позивач просить суд визначити за взаємною згодою сторін місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 лютого 2022 року відповідачка виїхала за кордон для оформлення постійного місця проживання. З того часу вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть.

За викладених обставин позивач вважає їхня із відповідачем сім`я розпалася остаточно, на примирення не згодний, на розірванні шлюбу наполягає.

При цьому позивач зазначив, що вони із відповідачкою дійшли згоди, що їхній спільний неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу, залишиться проживати з батьком.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачка визнає у повному обсязі.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини.

Так, сторони по справі знаходяться у шлюбі зареєстрованому 20 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис за №26. Дошлюбне прізвище відповідачки « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя подружні відносини між сторонами припинені.

За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачкою подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка питання про відновлення дошлюбного прізвища не піднімала.

Враховуючи те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ним та відповідачкою не можливе, а відповідачка позов визнає, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітнього сина, а відтак позов необхідно задовольнити.

Щодо вимог про визначення місця проживання дитини суд приходить до наступного висновку.

За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, за наявності між батьками спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла чотирнадцяти років, слід керуватися ч. 3 ст. 160 СК України, положеннями ст. 29 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями ст. 29 ЦК України, зокрема, її ч. 2, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання.

Таким чином, досягши чотирнадцяти років неповнолітній ОСОБА_4 має право самостійно вільно обирати місце свого проживання, батьки не в праві обмежувати його право вибору місця проживання.

Крім того, вирішення питання щодо місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, у даному випадку також не потребує ухвалення відповідного рішення суду, оскільки дане рішення не породжує жодних юридичних наслідків.

З урахуванням зазначеного, встановивши те, що на момент розгляду справи неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося чотирнадцять років, враховуючи положення ч. 2 ст. 29 ЦК України та ч. 3 ст. 160 СК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення судом місця проживання дитини з батьком, а тому у задоволенні в цій частинні позову слід відмовити.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 206, 263-265, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Сугоклеївка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянином України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянкою України, що зареєстрований 11 лютого 2000 року відділом ДРАЦС виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №17, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Сугоклеївка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА