Р І Ш Е Н Н Я№ 127/19979/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

24 квітня 2025 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчук Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калачик Н.М.,

представника третьої особи Служби у справах дітей Немирівської міської ради - Стецюри А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Немирівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві якій просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2016 року по травень 2024 року проживали спільно однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Під час їх спільного проживання у відповідача та позивача народились спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сім`я фактично проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить матері позивача, без реєстрації.

Відповідач протягом останніх років є неналежним оточенням для дітей, так як веде аморальний та розпусний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та має алкогольну залежність, ображає дітей, зовсім не займається їх вихованням та розвитком, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с.37).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2024 витребувано у Служби у справах дітей Немирівської міської ради висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 73-74)

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Калачик Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, з підстав, зазначених у ньому, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Немирівської міської ради - Стецюра А.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що коли службою приймався висновок про недоцільність ОСОБА_2 позбавляти батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей їм було відомо, що вона періодично зловживає спиртними напоми, але відповідач усвідомлює свою хворобу та намагається її подолати, шляхом проходження лікування, відповідач не являється хронічним алкоголіком. Крім цього, зазначила, що в 2021 році діти були влаштовані в будинок дитини, оскільки як батько так і мати зловживали алкогольними напоями. У 2023 сім`я знята з обліку в зв`язку з подоланням складних життєвих обставин. Працівники служби відвідують будинок, де проживає сім`я, і під час таких візитів не виявляли обставин, які б свідчили про наявність небезпеки для дітей з боку ОСОБА_2 , або інших підстав для позбавлення її батьківських прав, а тому просила у задоволенні позову відмовити, оскільки це є крайньою мірою.

Малолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що батько водить його в школу, готує їсти та інколи робить з ним домашнє завдання. Мати з ним не займається. Проте іноді мати спілкується з ними та готує їм їсти. Коли мати у нетверезому стані, то може кричати на них і шарпати.

Малолітня ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що її та брата до школи відводить батько. Мати їх до школи не водить та не забирає звідти. Мати свариться на них, коли вони граються у телефонах. Іноді мати цікавиться їх життям, розмовляє з ними. Дитині некомфортно з матір`ю.

Свідок ОСОБА_5 надала суду показання, що проживає у селі Коровайне, а позивач з відповідачем та дітьми у селі Подільське. Вони з ОСОБА_1 являються прихожанами однієї церкви. Удома в сторін у справі вона ніколи не була та не бачила, як відповідач поводиться з дітьми, не знає чим вона займається, проте їй відомо, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_6 надала суду показання, що вона є хрещеною матір`ю позивача. Відповідач три роки тому почала зловживати алкогольними напоями та практично не піклується про дітей. Відповідач неодноразово намагалась лікуватись від алкоголізму, проте лікування результатів не дало. Водночас, коли ОСОБА_2 не зловживає алкогольними напоями, то вона готує їжу, пере, виконує інші домашні обов`язки.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.10.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та серії НОМЕР_2 , виданого 01.09.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій област батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8, 9)

З копії відповіді Служби у справах дітей Немирівської міської ради №01-16/354 від 10.06.2024 вбачається, що 07.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Немирівської міської ради з заявою про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте на комісії з питань захисту прав дітей дане питання не було розглянуте через те, що 19.09.2022 ОСОБА_1 була написана заява про залишення вказаного вище питання без розгляду, так як вони дійшли згоди з гр. ОСОБА_2 . Після цього повторних звернень не було. Дана сім`я з 12.05.2021 знаходилась на обліку у службі у справах дітей Немирівської міської ради на облік, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно з довідкою КНП «ЦПМСД» Немирівської міської ради, батьки не здійснювали необхідний догляд за малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зловживали алкогольними напоями, діти часто хворіли застудними захворюваннями. За заявою батька ОСОБА_1 від 11.05.2021 діти були влаштовані до КНП «Тульчинський обласний будинок дитини ВОР», а 01.10.2021 повернені в біологічну сім`ю. 15.05.2023 сім`я знята з обліку в зв`язку з подоланням складних життєвих обставин. (а.с.12)

Факт звернення ОСОБА_7 до служби у справах дітей Немирівської міської ради з заявою щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та про залишення даної заяви без розгляду підтверджується копією даної заяви. (а.с.12 на звороті)

З копії постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 11.12.2023 у справі №930/3284/23, вбачається, що ОСОБА_2 24.11.2023 року перебуваюи в п`яному вигляді вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватою в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. До неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Постанова набрала законної сили 21.12.2023. (а.с.16)

Згідно з копією довідки від 04.06.2024, виданої лікарем ЗПСМ Вечірко О.М. , здоров`ям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається батько дітей ОСОБА_1 (а.с.19)

Відповідно до копії наказу №3-0 виданого 27.05.2024 директором ТОВ «Азорель» ОСОБА_1 прийнято на посаду робітника по догляду за тваринами з 27.05.2024. (а.с.20)

Згідно з довідкою №1414 від 06.06.2024, виданою КП «Немирівський міський ЦПМСД», ОСОБА_1 є соматично здоровим. (а.с.21)

Відповідно до копії КНП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 17.06.2024 за вих. №1/1-305, ОСОБА_2 перебуває під диспансерним наркологічним спостереженням в даному закладі з 11.05.2021 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. (а.с.56) Аналогічна інформація міститься у копії відповіді НП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 12.09.2024 за вих. №1/1-504. З даної відповіді також вбачається, що з 01.01.1999 діагноз «алкоголізм» замінено на «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю». (а.с.67 на звороті)

Відповідно до копії відповіді Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 10.06.2024, звернення ОСОБА_1 по факту протиправних дій та домашнього насильства, вчиненого ОСОБА_2 , зареєстровані у ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у ІП «Єдиний облік» ІКС ІПНП за №328 від 14.01.2022 (по даному факту з ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду) . (а.с.58)

З копій довідок №03-02/373 та №03-02/372, виданих 07.10.2024 директором КЗ «Ковалівський ліцей» Немирівської міської ради Володимиром Кривошеєю та класними керівниками дітей вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються в Подільській філії КЗ «Ковалівський ліцей» Немирівської міської ради. Батько ОСОБА_1 регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дітей, забезпечує їх навчальним приладдям, забезпечує відвідування навчальних екскурсій.с ОСОБА_2 приділяє мало уваги вихованню дітей. На даний час не цікавиться навчальним процесом дітей. (а.с.85-86)

Рішенням Виконавчого комітету Немирівської міської ради №485 від 15.10.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.97) З доданої до вказаного рішення висновку вбачається, що службою у справах дітей Немирівської міської ради було здійснено обстеження умов проживання матері ОСОБА_2 .. Під час обстеження виявлено, що умови проживання родини задовільні, речі складені, будинок чистий, облаштований меблями та необхідною побутовою технікою, сім`я забезпечена продуктами харчування, для дітей створено всі належні умови для виховання та розвитку. Під час візиту дітей ОСОБА_2 перебувала в тверезому стані. Нарікань на матір ОСОБА_2 з КЗ «Ковалівський ліцей» Немирівської міської ради, в якому навчаються діти, до служби у справах дітей не надходило. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Немирівської міської ради, яке відбулося 04.10.2024, ОСОБА_2 повідомила, що пройшла курс лікування у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні імені акад. Ющенка від алкогольної залежності. Також в ході засідання комісії ОСОБА_1 повідомив, що основною причиною позбавлення батьківських прав його співмешканки ОСОБА_2 є його небажання служити в ЗСУ, що в подальшому вона підтвердила. (а.с.98-99)

Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №135301683 від 22.08.2018, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_11 (а.с.10-11)

Відповідно до акту обстеження умов проживання №02-12/55 від 02.10.2024 під час проведення обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови поживання задовільні, в будинку чисто, речі складені, продуктами харчування забезпечені, наявне світло, приготовлена їжа. Будинок обладнаний меблями та побутовою технікою. Для виховання і розвитку дітей створено всі необхідні умови. Діти охайні, забезпечені всім необхідним. За даною адресою проживають: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_2 - мати., ОСОБА_3 - син., ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_9 - син. В графі: «стосунки, традиції сім`ї» зазначено про періодичні конфлікти між батьками. (а.с.100)

Відповідно до довідки №88, виданої 17.05.2024 КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», з 08.05.2021 по 26.05.2021 ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні. Діагноз - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Періодичне вживання друга стадія. F10.262. Стан з вираженим абстинентним синдромом (F10.3). (а.с.112)

Згідно з довідкою №89, виданої 17.05.2024 КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», з 28.11.2023 по 06.12.2023 ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні. Діагноз - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стадія залежності. Періодичне вживання друга стадія. F10.262. (а.с.111)

Відповідно до довідки №195, виданої 30.09.2024 КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», з 20.09.2024 по 30.09.2024 ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні. Діагноз - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Періодичне вживання друга стадія. F10.262. (а.с.110)

Вказані обставини також підтверджуються копіями медичних карток стаціонарного хворого №1846 (а.с.176-182), №1895 (а.с.183-187) та №459 (а.с.188-194). З вказаних копій медичних карток вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» в порядку самозвернення.

Згідно з копією акту обстеження умов проживання №02-12/5 від 17.01.2025 під час проведення обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови поживання задовільні, в будинку тепло, проте речі розкидані, не складені, продуктами харчування забезпечені. Для виховання і розвитку дітей створено всі необхідні умови. За даною адресою проживають: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_2 - мати., ОСОБА_3 - син., ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_9 - син. В графі: «стосунки, традиції сім`ї» конфлікти, мати періодично зловживає алкогольними напоями. (а.с.143)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину

з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Подібного висновку дійшов Верховний Суд постанові від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц.

Відтак, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказаний висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, ; від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23, провадження № 61-9216св24).

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії»)

Отже, виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно своїх дітей, в матеріалах справи відсутні. Доводи позивача, викладені у позовній заяві та в судовому засіданні не підтверджуються належними та достовірними доказами. А виконання батьківських обов`язків у недостатньому обсязі з боку матері недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити її батьківстких прав. Навіть якщо припустити, що саме така бездіяльність матері призвела до розриву зв`язків між нею та дітьми, а не будь-яке ймовірне батьтківське відчудження або психологічні маніпуляції над дітьми з боку їх батька, то ця обставина не є достатньою для позбавлення матері батьківських прав щодо дітей. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2024 № 344/17548/21.

Суд не бере до уваги, як доказ умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, довідки із ліцею, оскільки відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а тому сама по собі участь батька в шкільному житті дітей не може свідчити про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та умисне ухилення від їх виконання. Також, у даних довідках прямо зазначено, що мати не цікавиться навчальним процесом дітей на даний час, що не може однозначно свідчити про системність та тривалість такої незацікавленості з боку відповідача.

Щодо фактів вчинення відповідачем адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність за ч.173-2 КУпАП (домашнє насильство психологічнеого характеру), суд звертає увагу, що з доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається що такі дії відповідача носять поодинокий, а не системний характер - 24.11.2023 та 10.06.2024, а тому суд не вбачає небезпеки для дітей з боку ОСОБА_2 .

Однією з підстав позбавлення батьківських прав позивач у позові зазначив, що відповідач є хронічним алкоголіком.

Хронічні захворювання - це довгострокові медичні стани, які вимагають управління, оскільки їх часто неможливо вилікувати.

Хронічний стан - це стан здоров`я чи захворювання, який є стійким чи довготривалим за своїми наслідками, чи захворювання, яке минає згодом.

Водночас, з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити факт наявності саме хронічного захворювання у відповідачки. Сам лише факт її лікування в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» не може свідчити про те що, ОСОБА_2 страждає саме на хронічний алкоголізм.

З довідок №88 від 17.05.2024, №89 від 17.05.2024 та №195 та від 30.09.2024, виданих КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», чітко вбачається, що ОСОБА_2 алкоголь вживає періодично, а не постійно, що виключає наявність у неї саме хронічного алкоголізму.

Також періодичне вжиання відповідачем алкоголю не свідчить про неможливість позбутися даної залежності. Судом встановлено, що ОСОБА_2 вживає заходів з метою позбутися алкогольної залежності, зокрема, шляхом звернення до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» для проходження відповідного лікування. Останній раз відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», з 20.09.2024 по 30.09.2024, тобто вже після пред`явлення позовної заяви до суду. Отже, відповідач усвідомлює проблему і бореться з нею.

У частині четвертій статті 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер, який повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком / матір`ю своїми обов`язками і бути законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13191/19-ц).

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Немирівської міської ради №485 від 15.10.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також у сдовому засіданні представник служби у справах дітей Немирівської міської ради наголосила на тому, що коли службою приймався висновок про недоцільність ОСОБА_2 позбавляти батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей їм було відомо, що вона періодично зловживає спиртними напоми, але відповідач не є хронічним алкоголіком і у 2023 сім`я знята з обліку в зв`язку з подоланням складних життєвих обставин.

Суд вважає даний висновок повним та достатньо обґрунтованим, і не вбачає підстав не брати його до уваги. Також суд зауважує, що з вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_2 була присутня на засіданні комісії, тобто виражала зацікавленість у дітях та їх подальшій долі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в даному висновку зафіксовано, що в ході засідання комісії ОСОБА_1 повідомив, що основною причиною позбавлення батьківських прав його співмешканки ОСОБА_2 є його небажання служити в ЗСУ, що в подальшому підтвердила і ОСОБА_12 .

З цього випливає, що позивач, висуваючи позовну вимогу про позбавлення відповідача - матері дітей батьківських прав, має на меті не забезпечення найкращих інтересів дітей, а переслідує свої власні цілі - уникнути мобілізації .

При врахуванні висловленої у судовому засіданні думки дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї, вона не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав.

Зазначене узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 26.12.2024 справа № 561/474/24 .

У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дітей, інтереси яких превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.(постанова Верховного Суду від 28.12.2024 у справі № 561/474/24)

Суд наголошує на тому, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Такий правовий висновок неодноразово викладений Верховним Судому постановах, зокрема, від 07 лютого 2024 року в справі № 455/307/22, провадження № 61-16965св23; від 20 березня 2024 року в справі № 204/2097/22, провадження № 61-951св24; від 24 жовтня 2024 року у справі № 199/3287/23, провадження № 61-8177св24.

Судом встановлено, що будь-яких доказів, які б вказували на те, що відповідач несе реальну загрозу для дітей, настільки, що це б вказувало на необхідність застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, позивачем не надано, і матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що складні життєві обставини в сім`ї можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї.

Так, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на Службу у справах дітей Немирівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав є безпідставним та необгрунтованим, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 52 Конституції Украйни, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 155, 164-167 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 178, 223, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на Службу у справах дітей Немирівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Немирівської міської ради, , місцезнаходження: Вінницька обл., м. Немирів, вул. Гімназійна, 19.

Суддя