ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1783/24
Провадження № 2/131/468/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марчук В.І.

за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (далі по тексту ТОВ «КОШЕЛЬОК»/позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №-620453 від 18.02.2022 року в розмірі 35175,00грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір №-620453 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/) за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».

Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Так, на офіційному веб-сайті ТОВ «КОШЕЛЬОК» (https://koshelok.ua/ru/yuridicheskayainformacziya/) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «КОШЕЛЬОК», розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примирний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів (діючи на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «КОШЕЛЬОК» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідачка акцептувала оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажала отримати кредит.Так, Відповідачка здійснив дії, які чітко свідчить про її свідомий вибір щодо укладання договору. Таким чином без відповідних дій з боку Відповідача укладання договору було б неможливе.

Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із правилами надання кредитів (надалі Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та за якими позичальник був попередньо ознайомлений.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створено згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 8756 для підписання кредитного договору № -620453 від 18.02.2022 року.

Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 10 000,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); - початковий строк кредитування, становить 25 днів (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); відсоткова ставка, становить 2,15% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 25 днів, становить 15375,00 грн. (10 000,00 грн. тіло кредиту + 5375,00 грн.. відсотки за користування позикою за перші 25 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків).

Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів (розділ 7 Паспорту кредиту).

Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 15.03.2022 року до 12.06.2022 року, за ставкою 2,2% на добу.

Відповідачка ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за укладеним договором не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у Відповідача, за Договором № -620453 від 18.02.2022р., утворилась заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 35175,00грн. (10 000,00 грн. тіло кредиту + 5375,00 грн. відсотки за початковий строк користування позикою + 19800,00 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою).

Також, повідомляють суд, що ОСОБА_1 неодноразово користувалася послугами кредитування у ТОВ «КОШЕЛЬОК», а саме «2» рази, що свідчить про те що Відповідачу достовірно були відомі всі істотні умови кредитування в ТОВ «КОШЕЛЬОК» та наслідки невиконання умов договору.

З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №-620453 від 18.02.2022 року в розмірі 35175,00грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2024 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на 28 січня 2025 року.

За ухвалою суду від 28 січня 2025 року за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче судове засідання.

25.03.2025 року відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Даний відзив не приймається судом до розгляду та суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 14.01.2025 року. У встановлений судом строк (15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження) відповідачка ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не надала без поважних причин. Відзив подано відповідачкою з пропуском вказаного строку, доказів поважності причини пропуску строку суду надано не було, клопотання про поновлення строку не подано. Таким чином, строк, в межах якого може бути подано відзив на позовну заяву сплив, оскільки відзив подано до суду після закінчення цього строку, суд не знаходить підстав для поновлення відповідного строку, а тому відсутні підстави для прийняття відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до розгляду.

У судове засідання представник позивача ТОВ «КОШЕЛЬОК», належним чином повідомлений про розгляд справи, не з`явився. В поданому до суду клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_1 в ході розгляду справи справи позовні вимоги ТОВ «КОШЕЛЬОК» визнавала частково, не заперечувала відносно розміру заборгованості за тілом кредиту та не погоджувалася із розміром заборгованості за відсотками. У судове засідання 28.04.2025 року не з`явилася. В поданій до суд заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності та врахувати при винесенні рішення подані письмові пояснення.

Зокрема, згідно даних пояснень, відповідачка не погоджується з позовними вимогами ТОВ «КОШЕЛЬОК» та просить в задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Так, відмітила, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи існуючий на території України воєнний стан, який триває з 24.02.2022 року, вважає, що звільняється від сплати відсотків за кредитним договором.

Зазначає, що позивачем не додано первинного документа з перерахування коштів ТОВ «КОШЕЛЬОК» на її користь. Наявна матеріалах справи довідка про перерахування суми кредиту не є належним доказом перерахування коштів, оскільки містить неповний номер карткового рахунку та не ідентифікує особу платника та тримувача за платіжною операцією. Відтак, вказане в сукупності унеможливлює встановлення факту перерахування коштів кредитодавцем на підставі відповідного договору.

Крім того, звернено увагу суду на те, що умови договору про надання споживчого кредиту встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми плати за користування кредитними оштами, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на коду споживача. Посилаючись на ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 04.11.2015року всправі №6-1120цс15, та Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 12.12.2018 року в справі №703/1181/16-ц та від 20.03.2019 року в справі №761/26293/16-ц, вважає, що розмір відсотків, які позивач просить стягнути з відповідачки є більшим від самого тіла кредиту втричі, становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідачки, порушує принципи добросовісності та розумності. Вказує, що перебуває на обліку з приводу вагітності (термін вагітності 30 тижнів) та пологів, тому перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2022 року між ОСОБА_1 , відповідачкою по справі, та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено Договір № -620453 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».

Відповідач не виконала свої зобов`язання за укладеним договором не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у Відповідача, за Договором № -620453 від 18.02.2022 року утворилась заборгованість.

Згідно п. 3.6. та п 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 15.03.2022 року до 12.06.2022 року, за ставкою 2,2% на добу.

Зі змісту Договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту (п.3.3).

Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту.

Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «КОШЕЛЬОК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.

З долучених до матеріалів справи довідок вбачається, що 18.02.2022 року ТОВ «КОШЕЛЬОК» на підставі договору № -620453 від 18.02.2022 року про надання кредиту перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 10000,00 гривень.

Крім того, згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250219/36345-БТ, наданого на виконання ухвали суду, підтверджується факт належності ОСОБА_1 , відповідачки по справі, платіжної картки № НОМЕР_1 , та згідно виписок по даному рахунку підтверджується факт зарахування 18.02.2022 року коштів в розмірі 10000,00грн. на даний рахунок. Вказане спростовує вищевказані твердження відповідачки.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача утворилась заборгованість за договором № -620453 від 18.02.2022 року про надання кредиту, в розмірі 35175,00 грн., що складається з: - заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою 25175,00 грн.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст.525,526,527,530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048ЦК України).

Приписами ч. 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

За правилами ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно із п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048ЦК України).

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Положеннями ч. 1ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № -620453 від 18.02.2022 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення, порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідач не надала даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав її звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідач, підписавши договір, підтвердила те, що ознайомилася з текстом договору та Правилами, отримала всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодилася з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, була обізнанна про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.

Разом з тим, суд зауважує, що не погоджуючись з позовними вимогами ТОВ «КОШЕЛЬОК» відповідачка ОСОБА_1 не заперечує наступних юридичних фактів:

- Укладення Кредитного договору з Позивачем (Відповідачка не визнає договір не дійсним або неукладеним);

- Отримання кредитних коштів за Кредитним договором (Відповідач лише посилається на, нібито, відсутність доказів перерахунку коштів, але не заперечує факту їх отримання);

- Наявність заборгованості за Кредитним договором (Відповідач не оскаржує суму боргу та фактично визнавала розмір заборгованості за тілом редиту).

Щодо нарахування відсотків за договором № -620453 від 18.02.2022 року суд зазначає, що відсотки за даним кредитним договором нараховані відповідно до умов даного договору та Законодавства України.

Так, відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:

- сума кредиту, становить 10 000,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту);

- початковий строк кредитування, становить 25 днів (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків);

- відсоткова ставка, становить 2,15% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків);

- сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 25 днів, становить 15375,00 грн. (10 000,00 грн. тіло кредиту + 5375,00 грн.. відсотки за користування позикою за перші 25 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків).

Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник була попередньо ознайомлена та погодилася, встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Таким чином, згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 15.03.2022 року до 12.06.2022 року, за ставкою 2,2% на добу.

Відсотки за продовжений строк користування позики, становлять 19800,00 грн. ((10000 грн. тіло кредиту * 2,2% відсоткова ставка за продовжений строк користування позикою) * 90 днів)

Таким чином, на момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 35175,00 грн. (10000,00 грн. тіло кредиту + 5375,00 грн. відсотки за початковий строк користування позикою + 19800,00 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою).

Таким чином всі відсотки були нараховані відповідно до умов та меж кредитного договору № -620453 від 18.02.2022 року та норм Законодавства України, що підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором (додаток доданий до позовної заяви).

ТОВ «КОШЕЛЬОК» жодних штрафів та пені за весь час кредитування не нараховувало. Відповідачу нараховувалися лише відсоток и відповідно до умов кредитування та відсоток за користування кредитом за період з 18.02.2022 року по 12.06.2022 року, тобто в межах строку кредитування.

З боку Відповідача по відношенню до ТОВ «КОШЕЛЬОК» має місце свідомо порушення зобов`язання визначеного в кредитному договорі, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановленні Кредитним договором та законом.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в розмірі 2422,40 грн. по сплаті судового збору за подачу позову.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 12-13, 76, 81, 141, 247, 263-265, 274-279,352,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул.Антонова,8А, ) заборгованість за Договором №-620453 від 18.02.2022 року у розмірі 35175,00 грн. /тридцять п`ять тисяч сто сімдесят п`ять гривень/.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» 2422,40грн. /дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок/ витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05 травня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», місцезнаходження: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул.Антонова,8А, ;

відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК