Справа № 367/6829/24
Провадження №2-о/367/52/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі: головуючого судді Чернової О.В.,

присяжних: Ткаченко О.О.

Гурак Д.В.

за участю секретаря Шпильового Р.О.,

заявника ОСОБА_1

законного представника заявника: ОСОБА_2

представника заявника адвоката Білоус Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації, про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник разом зі свої законним представником звернулись до Ірпінського міського суду Київської області з вищевказаною заявою.

Обґрунтовуючи підстави звернення та заявлені вимоги вказують, що 12.03.2022 року громадянин України ОСОБА_4 , який зареєстрований, та станом на вказану дату перебував в місті Ірпені Київської області, перестав виходити на зв`язок та зник. Станом на 05.07.2024 року останнього ніхто не бачив, не спілкувався, місце його перебування невідоме.

Вказує, що за фактом зникнення ОСОБА_4 було відкрито два кримінальні провадження за №0000690 та №0000470. Міністерством внутрішніх справ України ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Додає, що ОСОБА_4 був учасником АТО, мав військове звання «лейтенант», зник безвісти у 2022 році, перебуваючи в місті Ірпені, за обставин, що загрожували йому смертю, а саме агресивною війною рф проти України, яка розпочалася 24.02.2022 року, та фактичним перебуванням збройних сил рф на території та околицях міста Ірпеня, які мають характер воєнних злочинів та супроводжувались масовими вбивствами цивільного населення, викраденнями, тортурами, тощо.

Зазначає, що факт зникнення безвісти ОСОБА_4 саме в місті Ірпені та саме у березні 2022 року, беручи до уваги перебування останнього у зоні проведення АТО та наявності військового звання є підставою в розумінні статті 46 ЦК України для оголошення його померлим.

Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідне заявнику для реалізації своїх спадкових справ на майно, яке перебувало у його власності.

У зв`язку з чим заявник разом зі свої законним представником звернулись до Ірпінського міського суду Київської області з даною заявою та просять ухвалити рішення про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року за вказаною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі та витребувано від відповідних органів інформацію про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року провадження по даній справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №755/11021/22.

27.12.2024 року вищезазначену ухвалу заявником і законним представником оскаржено в апеляційному порядку та постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2025 року ухвалу від 17.12. 2024 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04.04.2025 року цивільна справа надійшла до Ірпінського міського суду Київської області та 07.04.2025 року передана судді Черновій О.В. для продовження розгляду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, з підстав викладених у ній, та просив її задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_5 є його батьком, який зник у березні 2022 року і з того часу не виходив на зв`язок. Востаннє бачив його в місті Ірпені Київської області у перші дні повномасштабного вторгнення рф до України, спілкувались по телефону востаннє 11.03.2022 року, тоді батько повідомив, що збираються виїхати в бік м.Києва через ліс із сусідом ОСОБА_6 , у якого закінчились ліки.

Законний представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_5 її колишній чоловік, з яким розлучились у 2020 році, та батько заявника ОСОБА_1 , особисто бачила його ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ірпені. В останнє спілкувалась з ним 11.03.2022 року, де повідомив, що збирається евакуйовуватись з міста разом із ОСОБА_7 , після чого зв`язок з ним зник. На той час м.Ірпінь було окуповане російськими військами. Вказала, що у спільному чаті багатоквартирного будинку, орієнтовно в кінці березня, від імені ОСОБА_5 надійшло повідомлення російською мовою з проханням не писати, адже телефон належить іншій особі, а 01.05.2022 року у месенджері «Вайбер» з`явилось повідомлення про зміну номеру телефону ОСОБА_5 на російський, на який відразу почали писати, у відповідь на що її повідомили на російській мові, що телефон купили та покупець знаходиться в м.Іркутську.

Вказала, що мати ОСОБА_8 зверталась до поліції із заявою про зникнення ОСОБА_5 , справа перебуває в СБУ. У військкоматі повідомили, що останній звертався до них в перші дні війни, де йому віддали документи для того, щоб їхав у військову частину у ОСОБА_9 , адже був учасником АТО. Додала, що Міністерство оборони України повідомило, що ОСОБА_5 у військових частинах не значиться.

Вона зверталася до Червоного Хреста, службу «Патріот», інші служби, але відсутні відповіді, що ОСОБА_5 знайдений.

Представник заявника адвокат Білоус Ю.Ю. заяву підтримав, просив задовольнити та врахувати, що в поданій до суду заяві помилково зазначено про те, що події сталися в м.Бучі, просив вважати правильним м.Ірпінь. Додатково пояснив, що ОСОБА_5 є батьком заявника та зник 12.03.2022 року, жодної інформації про його місцезнаходження з того часу і по сьогоднішній день немає. Додав, що зниклий проживав у місті Ірпені, збирався евакуйовуватись із міста, при цьому був колишнім військовослужбовцем та учасником АТО, з чого можна зробити припущення з достатньою вірогідністю, що ОСОБА_5 було вбито військовими збройних сил рф. Просив оголосити останнього померлим із дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки зник саме з цієї дати при обставинах, що загрожували смертю.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. 09.10.2024 року подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила про неможливість бути присутньою на судових засіданнях через її перебування за кордоном. Вказала, що погоджується із викладеними в заяві обставинами та просила проводити розгляд справи за її відсутності та задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, дослідивши у судовому засіданні докази, подані учасниками справи, заслухавши їх пояснення, допитавши свідків, дійшов до таких висновків.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 27.05.2009 року, заявник ОСОБА_1 є сином зниклого безвісти ОСОБА_5 та свого законного представника ОСОБА_2 (том 1 а.с.9).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2020 року по справі №367/1013/20, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (том 1 а.с.15).

Із наданої Ірпінським міським відділом ДМС України у м.Києві та Київській області інформації встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_2 , виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 16.05.1997 року (том 1 а.с.110).

З наявної у матеріалах справи копії вищевказаного паспорту вбачається, що ОСОБА_5 є громадянином України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ірпінь Київської області (том 1 а.с.6, 7).

Інформація щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлена (том 1 а.с.209).

Відповідно до листів Державної прикордонної служби України від 31.07.2024 року та від 01.08.2024 року за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», відомостей щодо перетинання державного кордону, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 12.03.2022 року по 06.08.2024 року (станом на 08:15,) в базі даних не виявлено (том 1 а.с.113, 128, 168).

Згідно з відомостями, наданими Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради, місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.102-104).

09.08.2024 року Ірпінська міська рада Київської області повідомила суд про неможливість виконати вимоги ухвали суду від 31.07.2024 року щодо надання інформації про те, чи з`являвся, проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_3 , в період з 12.03.2022 року за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , або за будь-якою іншою адресою даного населеного пункту (том 1 а.с.146-149).

З акту депутата Ірпінської міської ради від 26.08.2024 року встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані, але на даний момент не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , зниклий з 11 березня 2022 року, місце перебування якого по теперішній час невідоме (том 1 а.с. 178).

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим №:01:141:6141, площею 0.0194 га, земельна ділянка з кадастровим №:01:141:6142, площею 0.0233 га та на праві спільної часткової власності належить 1/15 частки квартири АДРЕСА_3 (том 1 а.с.20-23).

15.12.2021 року між ОСОБА_5 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Гранд Білдінг Груп» укладено договір про встановлення права користування вищевказаними земельними ділянками для забудови (суперфіцію), що посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Легкою Г.І. за №4596 (том 2 а.с.18-21, 23-26).

Згідно з листом Ірпінського відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ) за архівними даними відділу виявлено актовий запис про шлюб №625 від 28.12.2007 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 . Даний шлюб містить відмітку про розірвання на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2020 року, справа №367/1013/20. Одночасно повідомлено про відсутність актових записів про державну реєстрацію смерті та зміну імені відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.171-173).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, отриманих від ГУ ДПС у Київській області, вбачається, що ОСОБА_5 нараховувалась заробітна плата від ТОВ «ОЛЬВІЯ-ЗАХІД» в період з січня 2022 року по березень 2022 року, та соціальні виплати від управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради в період з липня по грудень 2022 року. В подальшому, з січня 2023 по березень 2024 року нарахування не здійснювались (том 1 а.с.162-166).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 з 30.04.2021 року був працевлаштований у ТОВ «Ольвія-Захід» та з 05.05.2021 року займав посаду «комірника» (том 2 а.с.13,14).

У відповідь на запит заявника ОСОБА_1 , ТОВ «Ольвія-Захід» повідомило, що 28.02.2022 року керівництвом підприємства було прийнято рішення надати всім працівникам нецільову благодійну допомогу, яка була виплачена 09.03.2022 року усім, крім ОСОБА_5 , адже на той час зв`язок з останнім було втрачено, та який з 24.02.2022 року по 09.03.2022 року фактично на роботі не з`являвся, проте, виходив на зав`язок. Остання виплата на карту ОСОБА_12 була здійснена після деокупації міста 01.04.2022 року, при цьому, ОСОБА_5 на зв`язок більше не вийшов, з роботи не звільнений через відсутність на те підстав, але з квітня 2022 року будь-які нарахування були припинені через відсутність зв`язку з останнім (том 1 а.с.177, том 2 а.с.13,14).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_5 на обліку в ГУ ПФ України в місті Києві та Київській області не перебуває, пенсію не отримує. Повідомили про неможливість надати інформацію на ОСОБА_5 за період з 01.04.2022 року по 30.09.2024 року з реєстру застрахованих осіб у зв`язку з її відсутністю в такому (том 2 а.с.49).

В період з 12.05.2016 по 07.07.2016 року лейтенант ОСОБА_5 приймав участь у в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету територіальної цілісності України в районі/районах проведення АТО, що підтверджується копією довідки В/Ч НОМЕР_4 від 07.07.2016 №2013. Крім того, має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення серія НОМЕР_5 (том 1 а.с.28,29).

Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні дані в реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (том 1 а.с.27).

Із копії виписки з реєстру оборонців, які перебувають у полоні держави-агресора вбачається, що станом 16.10.2024 року підтвердження про перебування ОСОБА_5 у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутнє. Інформації про стан здоров`я ОСОБА_5 , перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел також відсутня (том 1 а.с.229, 241).

Згідно повідомлення В/Ч НОМЕР_6 за наявними даними в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 22.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації, на особливий період не призивався (том 2 а.с.110).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , який проживає в АДРЕСА_4 пояснив, що товаришував з ОСОБА_5 з 1998 року, проживали разом по сусідству. На початку війни останній був у місті Ірпені, допомагав людям виїжджати з міста. Вказав, що ОСОБА_5 допомагав його сину ОСОБА_14 , який залишився без ліків від астми, виїхати з міста Ірпеня, так як знав маршрути евакуації. 11.03.2022 року зранку його син ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , узявши велосипеди пішли, після чого їх вже не бачили. Вказав, що востаннє спілкувався з сином 11.03.2022 року, потім телефон був поза зоною мережі, але була домовленість про те, що син вийде на зв`язок щойно буде у безпеці. 15.03.2022 року ОСОБА_6 зателефонував мачусі та повідомив пре те, що вони вийшли, все гаразд і що йому зле, після чого зв`язок було втрачено, телефон був відключений. Орієнтовно місяців через три номер телефону змінився на російський, вони на нього зателефонували, проте з того боку спілкуватись відмовились та заблокували номер телефону. З номеру телефону ОСОБА_15 також приходило повідомлення про зміну номеру. Вказав, що звертався до правоохоронних органів, де було з`ясовано, що телефон ОСОБА_15 спочатку був зафіксований в Ростовській області, потім під Москвою. Додав, що у ОСОБА_15 були плани вийти до міста Хмельницький, але куди пішли достеменно не відомо, при собі мали документи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що заявник ОСОБА_17 його племінник, а зниклий ОСОБА_5 двоюрідний брат, який проживав в місті Ірпені, востаннє спілкувались особисто у 2020-2021 роках, після того лише у соціальних мережах та періодично бачив його на вулиці.

Вказав, що в березні 2022 року з чатів у месенджері «Телеграм» дізнався про те, що ОСОБА_5 зник. Приблизно 12 березня 2022 року він покидав місто на велосипеді разом зі своїм другом. Вважає, що ОСОБА_5 загинув, інакше повідомив би про себе.

Повідомив про те, що 01.05.2022 року з`явилось повідомлення про зміну номеру телефона ОСОБА_5 на російський - НОМЕР_7 , про що надав скріншот, який долучений до матеріалів справи, але зв`язку за цим номером не було. Вказав, що ОСОБА_5 був учасником АТО, мав при собі відповідні документи, в соціальний мережі «Фейсбук» також була відображена ця інформація, тому при потраплянні в полон у нього було мало шансів на життя, вважає, що на бік ворога перейти він не міг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_5 є її кумом, товаришують з 1997 року. Особисто спілкувалась із ним останній раз у 2021 році. На початку війни він перебував у місті Ірпені, про що дізналась від колишньої дружини ОСОБА_5 ОСОБА_19 , з якою він спілкувався.

В березні 2022 року дізналась від ОСОБА_19 про те, що з ОСОБА_15 втрачено зв`язок. Вона зателефонувала йому одного разу, проте, безрезультатно, на зв`язок він не виходив. Додала, що 01.05.2022 року у месенджері «Вайбер» змінилось фото профілю та номер телефону ОСОБА_5 на номер з кодом країни «+7», та з березня того ж року немає про нього жодних відомостей.

Згідно з ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст.47 ЦК України).

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Так, нормами ст.306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідоме.

У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, дійшла таких висновків.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом".

Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (далі - Наказ №309).

Згідно з Наказом №309 населений пункт Ірпінь Ірпінської міської територіальної громади Бучанського району Київської області з 25.02.2022 був територією активних бойових дій.

Активні бойові дії у вищевказаному населеному пункті були припинені 31.03.2024, і фактично припинені на території всієї Київської області 01.04.2022 року.

З урахуванням наведеного, шестимісячний строк для звернення до суду має відраховуватися із цієї дати, тобто 02.04.2022, - наступної після закінчення бойових дій, що дотримано заявником.

Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Частиною 4 ст.46 ЦК України встановлено, що порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України визначено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Як встановлено судом, є підстави для оголошення померлим ОСОБА_5 для реалізації заявником ОСОБА_1 своїх спадкових прав на належне зниклому безвісти майно.

Враховуючи вищевикладене, факт того, що на момент зникнення ОСОБА_5 на території Київської області велися активні бойові дії, зокрема, місто Ірпінь було частково окуповане збройними силами рф, беручи до уваги факт участі останнього у проведенні антитерористичної операції та наявності військового звання, що підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами та наданими в судовому засіданні поясненнями заявника та свідків, відсутність у місці постійного проживання ОСОБА_5 відомостей про місце його перебування вже більше шести місяців, а встановити таке не вдається, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 , слід задовольнити та оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим, адже це породжує для заявника певні правові наслідки.

Оскільки смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірогідно настала у Київській області ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому з урахуванням вимог ч.3 ст.46 ЦК України, саме з цього дня необхідно оголосити його померлим.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст.ст.264, 265, 308 КПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації, про оголошення особи померлою,- задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Ірпінь Київської області, від дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - Київська область, Україна.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повне рішення складене 05 травня 2025 року.

Суддя: О.В.Чернова

Присяжні: О.О.Ткаченко

Д.В.Гурак