ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м.Суми

Справа №581/281/23

Номер провадження 22-ц/816/591/25

22-ц/816/570/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»,

третя особа відділ «Центр надання адміністративних послуг» Липоводолинської селищної громади Роменського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Стегнія Андрія Миколайовича на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 серпня 2024 року, повний текст якого складено 13 серпня 2024 року, та на додаткове рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року, повний текст якого складено 27 серпня 2024 року, ухвалених в селищі Липова Долина у складі судді Бутенка Д.В., -

в с т а н о в и в :

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (далі - ТОВ «СК-АГРО») про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права оренди на підставі додаткових угод б/н від 01 червня 2022 року щодо земельних ділянок площами 0,3913га, 0,623га, 4,783 га (кадастрові номери :02:003:0134, :02:003:0153, :02:003:0133), розташовані на території Берестівської сільської ради Роменського району Сумської області та належні на праві приватної власності ОСОБА_1 за ТОВ «СК-АГРО» на підставі Додаткових угод б/н від 01 червня 2022 року. Також заявниця просила скасувати записи про інше речове право (право оренди) на підставі додаткових угод б/н від 01 червня 2022 року щодо земельних ділянок 0,3913га, 0,623га, 4,783 га (кадастрові номери :02:003:0134, :02:003:0153, :02:003:0133) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Берестівської сільської ради Роменського району Сумської області державного реєстратора, внесені на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заявниця є власницею чотирьох земельних ділянок, відносно яких 21 серпня 2014 року з відповідачем укладені три договори оренди земельних ділянок на умовах платного користування на строк 10 років. У лютому 2023 року відповідач був попереджений про небажання продовжувати договори після 21 серпня 2024 року. Проте, в Державному реєстрі речових прав міститься інформація про реєстрацію 01 червня 2022 року додаткової угоди, за умовами якої строк дії договорів оренди землі продовжено до 21 серпня 2031 року. Зазначає, що додаткову угоду не підписувала, а право оренди земельних ділянок за відповідачем зареєстровано за 2 роки до закінчення основних договорів оренди землі, тобто до 21 серпня 2024 року.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» 8052 грн повернення судового збору, сплаченого за апеляційне оскарження ухвал про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафів.

Розстрочено сплату ОСОБА_1 8052 грн судового збору у спосіб щомісячної сплати по 1610,40 грн судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» протягом п`яти місяців після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Стегній А.М. просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підписи у додаткових угодах виконані не позивачкою, а іншою особою, тобто законні підстави для державної реєстрації на основі додаткової угоди права оренди земельних ділянок за відповідачем відсутні.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення представник ОСОБА_1 адвокат Стегній А.М. просить додаткове судове рішення скасувати та відмовити відповідачу у відшкодуванні судових витрат. При цьому доводи апеляційної скарги не містять жодних заперечень щодо розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «СК-АГРО» - адвокат Вагоровська А.Е. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що 01 червня 2022 року між сторонами було погоджено та укладено додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок, за наслідками яких відбулось значне збільшення розміру орендної плати за кожним договором з 5030,05 грн до 22617,11 грн, з 113,14 грн до 3340,18 грн та з 71,06 грн до 2098,08 грн. Збільшену орендну плату позивачка отримала на банківський рахунок, а тому вона не могла не знати як про додаткові угоди, так і про збільшення орендної плати. Висновок почеркознавчої експертизи у кримінальній справі є одним з доказів і не спростовує обставину фактичного укладення додаткової угоди. Погоджується з висновками місцевого суду щодо неналежно обраного способу захисту прав позивачки, оскільки скасування реєстрації речового права без припинення речового права є неефективним способом захисту права і не призведе до відновлення порушеного права.

Відзив на апеляційну скаргу на додаткове судове рішення не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Стегнія А.М., представника ТОВ «СК АГРО» адвоката Вагоровської А.Е., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду та додаткове судове рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_1 успадкувала земельні ділянки загальною площею 5,88 га без визначення кадастрових номерів, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщених на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (1-ша земельна ділянка площею 4,78 га, друга 0,62 га, третя 0,39 га, четверта - 0,0857 га); про перехід права власності до позивачки на вищевказані земельні ділянки після присвоєння кадастрових номерів у серпні 2017 року відповідними державним реєстраторами внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 14-18).

21 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі № 20252-2, на підставі якого позивачка передала у користування строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 0,6230 га сіножаті (кадастровий номер :02:003:0153). Згідно з п.п. 9-12, 14, 36, 44 договору орендна плата склала 113,14 грн, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Зазначену земельну ділянки позивачка передала орендодавцю 21 серпня 2014 року та цього ж дня визначили її межі на місцевості, про що складено два акти (т. 2 а.с. 82-85).

21 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» також укладено ще два договори оренди землі № 20252-1, № 20252, на підставі яких позивачка передала товариству у користування строком на 10 років дві земельні ділянки площею 0,3913 га сіножаті (кадастровий номер :02:003:0134) та 4,7830 га рілля (кадастровий номер :02:003:0133) зі сплатою 71,06 грн і 5030,05 грн орендної плати відповідно (т. 1 а.с. 145-155, т. 2 а.с. 86-93).

Право оренди на земельні ділянки площею 4,78 га (кадастровий номер: :02:003:0133), площею 0,39 га (кадастровий номер: :02:003:0134), площею 0,6230 га (кадастровий номер: :02:003:0153) на строк 10 років за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 вересня 2014 року (т. 1 а.с. 62, 73, 86).

Додатковою угодою від 01 червня 2022 року до договору оренди землі № 20252 від 21 серпня 2014 року викладені положення договору оренди в новій редакції: орендна плата за земельну ділянку площею 4,783 га (кадастровий номер :02:003:0133) складає 22617,11 грн за один рік користування земельною ділянкою, договір укладено на 17 років, до 31 грудня 2031 року; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється без урахування індексації; орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року з правом дострокової виплати орендної плати; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз за домовленністю сторін; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; договір набирає чинності після його підписання сторонами, право оренди підлягає державній реєстрації.

Аналогічні за змістом норми викладені у додаткових угодах від 01 червня 2022 року до договору оренди землі № 20252-1 і № 20252-2 від 21 серпня 2014 щодо земельних ділянок площами 0,39 га (кадастровий номер: :02:003:0134), 0,6230 га (кадастровий номер: :02:003:0153), окрім визначених розмірів орендної плати в сумі 2098,08 грн, 3340,18 грн відповідно. Право оренди на земельні ділянки площею 4,78 га (кадастровий номер: :02:003:0133), площею 0,39 га (кадастровий номер: :02:003:0134), площею 0,6230 га (кадастровий номер: :02:003:0153) на строк 10 років за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 вересня 2014 року (т. 1 а.с. 97, 143-165, т. 3 а.с. 40-45).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державним реєстратором Липоводолинської селищної ради зареєстровано з 07 серпня 2014 року за ТОВ «СК-АГРО» права оренди на земельні ділянки площею 0,3913 га (кадастровий номер :02:003:0134), площею 0,623 га (кадастровий номер :02:003:0153), площею 4,783 га (кадастровий номер :02:003:0133) на підставі додаткових угод від 01 червня 2022 року на строк 17 років (до 21 серпня 2031 року) (т. 1 а.с. 19-21, 157-159, т. 3 а.с. 49-54).

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2023 року в межах дізнання кримінального провадження № 0000212 від 08 червня 2023 року, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за ч.1 ст. 358 КК України, надано тимчасовий доступ до документів, які перебувають на зберіганні в ТОВ «Нова Капітал», у виді додаткових угод від 01 червня 2022 року, які були укладено відповідно до договорів оренди землі № 20252-1, № 20252-2, № 20252 від 21 серпня 2014 року щодо трьох земельних ділянок площами 0,3913 га сіножаті (кадастровий номер :02:003:0134), 4,7830 га рілля (кадастровий номер :02:003:0133), 0,6230 га сіножаті (кадастровий номер :02:003:0153). У грудні 2023 року зазначена ухвала слідчого судді направлена поштою дізнавачем до керівника ТОВ «Нова Капітал» для відома та виконання (т. 2 а.с. 95-100).

З фотокопії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19 грудня 2023 року, складеного дізнавачем СД Роменського РВП на виконання вищезазначеної ухвали слідчого судді, вбачається ознайомлення зазначеною службовою особою із трьома додатковими угодами до вищевказаних трьох договорів оренди землі на 12 арк, наданих менеджером ТОВ «Нова Капітал», а згідно з актом описом документів до цього протоколу у зазначеного товариства вилучено наявну копію трьох додаткових угод зі складанням акту приймання-передачі цих документів від їх зберігача до Роменського РВП ГУНП в Сумській області (т. 2 а.с. 101-104).

Згідно з платіжними інструкціями від 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «СК-АГРО» 12137,86 грн, 1792,62 грн та 1126 грн орендної плати за земельні ділянки у 2020 році (т. 1 а.с. 105-106).

Згідно з платіжними інструкціями від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «СК-АГРО» 14565,42 грн, 2151,08 грн та 1351,17 грн орендної плати за земельні ділянки у 2021 році (т. 1 а.с. 106-107).

Згідно з платіжними інструкціями від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «СК-АГРО» 18206,78 грн, 2688,10 грн та 1688,49 грн орендної плати у 2022 році (т. 1 а.с. 107-109).

Висновком почеркознавчої експертизи судового експерта Недосеки О.М. Сумського НДЕКЦ МВС України від 12 березня 2024 року, отриманого під час дізнання у кримінальному провадженні № 00000212, підтверджено, що підписи від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді від 01 червня 2022 року до договору оренди землі № 20252 від 21 серпня 2014 року, зареєстрованого 11 вересня 2014 року за № 26662395, що розташований у графі «Орендодавець», рядку « ОСОБА_1 /»; у додатковій угоді від 01 червня 2022 року до договору оренди землі № 20252-1 від 21 серпня 2014 року, зареєстрованого 11 вересня 2014 року за № 26664793, що розташований у графі «Орендодавець», рядку «/ ОСОБА_1 /»; у додатковій угоді від 01 червня 2022 року до договору оренди землі № 20252-2 від 21 серпня 2014 року, зареєстрованого 11 вересня 2014 року б/н, що розташований у графі «Орендодавець», рядку « ОСОБА_1 », виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою відповідно до зразків, наданих на експертизу (т. 3 а.с. 8-13, 34-39).

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_2 пояснив, що перед підписанням додаткових угод позивачкою наприкінці травня 2022 року він телефонував їй на номер мобільного телефону і вони домовилися зустрітися 01 червня 2022 року біля автостанції в селищі Липова Долина, а при зустрічі позивачка особисто підписала додаткові угоди. Водночас, паспорт позивачки свідок не перевіряв і запам`ятав її обличчя, тобто не зміг підтвердити, що договори підписувала саме ОСОБА_1 . Після підписання додаткових угод позивачці виплачувалась орендна плата, а за три тижня до 08 серпня 2024 року свідок зустрічався з позивачкою разом з її сусідом ОСОБА_3 , проте обговорити позасудове врегулювання спору через перешкоди у спілкуванні зі сторони ОСОБА_3 не вдалося.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 не заявляла вимог про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками чи їх витребування у відповідача поряд з вимогами про скасування рішень державного реєстратора й відповідних записів у реєстрі. Відтак, самостійні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора і відповідних записів в державному реєстрі не є ефективним способом захисту порушених прав, оскільки правочини, на підставі яких проведено державну реєстрацію є чинними і не оспорюються. Крім того, незважаючи на встановлену обставину того, що позивачка не підписувала додаткові угоди, нею все ж отримувалась орендна плата за 2021-2022 роки, тобто фактично умови додаткових правочинів виконувались, а відтак не доведено порушення прав позивачки відповідачем.

Вирішуючи питання компенсації судових витрат додатковим рішенням суд встановив, що апеляційним судом були переглянуті три ухвали місцевого суду щодо застосування до відповідача заходів процесуального примусу у виді штрафів, вказані ухвали скасовані, тобто скарги відповідача задоволені, а тому при вирішенні судом справи по суті заявлених вимог витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг мають бути компенсовані.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками місцевого суду з заступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування в адміністративному порядку рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Крім того, державна реєстрація речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону).

Зі встановлених у справі обставин та вказаних вище норм права вбачається, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрації права оренди на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок та скасування відповідних записів у державному реєстрі як самостійні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки такий спосіб захисту є неефективним за умови одночасної дійсності додаткових угод, тобто правочинів, на підставі яких державним реєстратором вчинялись реєстраційні дії.

Позивачкою не ставиться питання визнання додаткових угод недійсними, а відтак встановлена місцевим судом обставина, яка підтверджує факт підписання додаткових угод не позивачкою, а іншою особою, вирішального значення для цієї справи не має. До того ж суд встановив фактичне виконання сторонами умов додаткових договорів, зокрема прийняття позивачкою збільшеної на підставі цих угод орендної плати.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачкою не надано суду жодних доказів, якими б підтверджувалось порушення відповідачем її прав у контексті заявлених позовних вимог, які стосуються вчинення державним реєстратором реєстраційних дій. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, звернувши увагу на неефективний спосіб захисту прав, апеляційний суд погоджується з рішенням про відмову у задоволенні позову. Висновки місцевого суду послідовно викладені в мотивувальній частині судового рішення і додаткової аргументації не потребують.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з додатковим рішенням місцевого суду про компенсацію відповідачу за рахунок позивачки понесених витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції.

Так, постановами Сумського апеляційного суду від 04 січня 2024 року, від 20 лютого 2024 року скасовані ухвали місцевого суду від 04 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року та від 19 жовтня 2023 року про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у виді штрафів (т. 3 а.с. 103-118).

За подання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції відповідачем сплачено судовий збір на загальну суму 8052 грн (т. 3 а.с. 89-91).

Зі змісту ст. 141 ЦПК України вбачається, що суд, який ухвалив судове рішення по суті заявлених вимог, вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки суд апеляційної інстанції при перегляді процесуальних ухвал питання компенсації судового збору за подання апеляційних скарг не вирішує, тому суд першої інстанції, вирішивши спір по суті і відмовивши у задоволенні позову, дійшов правильного висновку про покладення на заявницю понесених відповідачем судових витрат додатковим рішенням суду.

Апеляційна скарга на додаткове судове рішення не містить жодних доводів по суті ухваленого судом рішення про компенсацію судового збору, його розміру, правового обґрунтування відповідного розподілу судових витрат.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, а також додаткове рішення про компенсацію судових витрат, підстав для зміни чи скасування яких за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Стегнія Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 серпня 2024 року і додаткове рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов