Справа №522/7174/21
Провадження №2/522/2292/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Слободянюк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та інтересах дитини ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олена Вікторівна про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та інтересах ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, у якому позивачі просили визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 у 2018 році на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також здійснити розподіл судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Разом із позовом до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_6 ; у КГП «Міський психіатричний диспансер» ОМР інформацію про перебування ОСОБА_6 на обліку із зазначенням періодів перебування на обліку, копії медичної картки та копії виписок з медичної картки із встановленими діагнозами.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання по справі призначено на 19 травня 2021 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року задоволено клопотання про витребування доказів.

13 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від КНП «МПД» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 27.04.2021 року.

14 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від КНП «МПД» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 27.04.2021 року.

У підготовче засідання, призначене на 19 травня 2021 року з`явилася позивачка ОСОБА_1 , а також представник позивачів. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Представником позивачів заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника позивачів задоволено, підготовчий розгляд справи відкладено на 17 червня 2021 року.

21 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від КНП «МПД» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 27.04.2021 року.

31 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 27.04.2021 року.

17 червня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_5 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17 червня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, у якому заявниця просила призначити у справу посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 психічними захворюваннями або іншими розладами психічної діяльності в момент підписання заповіту?

- чи була здатна ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та/або керувати ними в момент підписання заповіту?.

У підготовче засідання, призначене на 17 червня 2021 року з`явилася позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі зупинене на період проведення експертизи.

20 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від КНП «ООМЦПЗ» ООР матеріали справи були повернуті разом із клопотанням про витребування додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року провадження у справі поновлено. Підготовче засідання призначено на 13 січня 2022 року.

У підготовче засідання, призначене на 13 січня 2022 року з`явилася позивачка, представник позивачів, відповідачка та представник відповідачки. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, підготовчий розгляд відкладено на 24 січня 2022 року.

Підготовче засідання, призначене на 24 січня 2022 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному, що підтверджується довідкою та було відкладено на 22 лютого 2022 року.

У підготовче засідання, призначене на 22 лютого 2022 року з`явилася позивачка ОСОБА_1 , представник позивачів, відповідачка та представник відповідачки.

У підготовчому засіданні, від представника позивача адвоката Губського А.В. надійшло клопотання, в якому він просить суд витребувати у комунального некомерційного підприємства «Міського психіатричного диспансера» Одеської міської ради оригінал медичної карти ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року зазначене клопотання задоволено.

У підготовчому засіданні від представника позивача адвоката Губського А.В. надійшло клопотання про виклик свідка, у якому заявник просив викликати та допитати в якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено зазначене клопотання.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року залучено в якості третьої особи приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олену Вікторівну.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання пизнано явку ОСОБА_2 обов`язковою. Відкладено підготовчий розгляд справи на 10 травня 2022 року.

20 квітня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від КНП «МПД» ОМР надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 22.02.2022 року.

05 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшли письмові пояснення.

У підготовче засідання, призначене на 10 травня 2022 року з`явилася позивачка та позивач, представник позивачів. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Здійснено допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання підготовчий розгляд справи відкладено на 14 червня 2022 року.

12 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшли письмові пояснення.

У підготовче засідання, призначене на 14 червня 2022 року з`явилася позивачка, представник позивачів, відповідачка та її представник. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Здійснено допит свідка ОСОБА_13 . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 15.07.2022 року.

У підготовче засідання, призначене на 15 липня 2022 року з`явилася позивачка, представник позивачів, та представник відповідачки. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Здійснено допит свідка ОСОБА_12 . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 21.09.2022 року.

У підготовче засідання, призначене на 15 липня 2022 року з`явилася позивачка, представник позивачів, та представник відповідачки. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Допитано в якості свідка позивача ОСОБА_1 . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 06.10.2022 року.

04 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшла заява про розгляд справи без участі.

06 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 адвоката Губської Христини Юріївни надійшло клопотання про виклик свідка, у якому заявниця просила викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_14 .

У підготовче засідання, призначене на 06 жовтня 2022 року з`явилася позивачка, представник позивачів, відповідачка та її представник. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Здійснено допит свідка ОСОБА_14 . Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 15.07.2022 року.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року направлено справу № 522/7174/21 до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9 для проведення експертизи, що призначена ухвалою суду від 17 червня 2021 року. Провадження у справі зупинено на період проведення експертизи.

16 січня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси повернулися матеріали справи без виконання у зв`язку з припиненням роботи кабінету амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП «ООМЦПЗ» ООР.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року провадження у справі поновлено. Підготовче засідання по справі призначено на 06 лютого 2023 року.

03 лютого 2023 року засобами електронного зв`язку до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Губської Х.Ю., в якій вона просила суд направити справу № 522/7174/21 до Одеської філії судово психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» для проведення експертизи, що призначена ухвалою суду від 17 червня 2021 року.

06 лютого 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 адвоката Губської Христини Юріївни надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

У підготовче засідання, призначене на 06 лютого 2023 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року направлено справу № 522/7174/21 до Одеської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9 для проведення експертизи, що призначена ухвалою суду від 17 червня 2021 року.

12 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_5 надійшла заява, у якій вона просила у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінити прізвище в ОСК справи з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 ».

14 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов висновок експерта, разом з матеріалами справи та оригіналами медичних довідок.

Підготовче засідання призначено на 06 березня 2025 року.

19 лютого 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшла заява про розгляд справи без участі.

У підготовче засідання, призначене на 06 березня 2025 року з`явилася позивачка, представник позивачів та відповідачка. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 20.03.2025 року.

11 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшла заява про розгляд справи без участі.

19 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Губської Христини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій заявниця просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, а саме, суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 гривень, витрати на проведення експертизи у розмірі 51 503,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

19 березня 2025 року від представника татарчука ОСОБА_17 адвоката Губської Христини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій заявниця просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, а саме, суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

20 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Тищенка С.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання, призначене на 20 березня 2025 року з`явилася позивачка, представник позивачів та представник відповідачки. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача, підготовчий розгляд справи відкладено на 09.04.2025 року.

21 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни надійшла заява про розгляд справи без участі.

09 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідачки адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича надійшло клопотання про долученні доказів матеріального стану, у якій заявник зазначив, що заявлена до компенсації сума судових витрат завищена, не відповідає дійсності. Зазначив, що відповідачка непрацевлаштована та отримує соціальну допомогу по інвалідності, а тому, стягнення з неї будь-яких коштів призведе до негативних наслідків.

У підготовче засідання, призначене на 09 квітня 2025 року з`явилася позивачка, представник позивачів та представник відповідачки. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника відповідача від 09.04.2025 року задоволено. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 09 квітня 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

У підготовче засідання, призначене на 09 квітня 2025 року з`явилася позивачка, представник позивачів та представник відповідачки. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-які інші заяви або клопотання від учасників справи не надходили.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що рішення буде проголошено 22.04.2025 року.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Оленою Вікторівною посвідчено заповіт, реєстровий номер 1936, за яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у рівних частках (т.1, а.с.123).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (т.1, а.с.9).

Після смерті ОСОБА_6 , до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини звернулися:

- ОСОБА_19 (т.1, а.с.88) ;

- ОСОБА_16 ( ОСОБА_20 в інтересах дитини ОСОБА_4 (т.1, а.с.89);

- ОСОБА_1 (т.1, а.с.86);

- ОСОБА_2 (т.1, а.с.87).

За фактом смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі заведено спадкову справу №67089495, номер у нотаріуса 36/2021, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.01.2021 року №63360016 (т.1, а.с.112).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частини другої статті 1267 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Померла ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (т.1, а.с.10) та серії НОМЕР_4 (т.1, а.с.15) відповідно.

Тому, будучи заінтересованими особами, вони реалізували право, передбачене ч.2 ст.1267 ЦК України на звернення до суду із позовом про визнання заповіту недійсним.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Згідно із частиною першою статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Стаття 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно із частиною першою статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 554/11179/13-ц (провадження № 61-30685св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 326/81/15 (провадження № 61-837св19) та від 22 грудня 2021 року у справі № 350/792/20.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України вирішуються з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів відповідно до статті 40 ЦПК України.

Висновок судово-психіатричної експертизи повинен стосуватися психічного стану особи на момент вчинення правочину. Висновок про недієздатність особи, яка вчинила правочин, що визнається недійсним, необхідно робити на підставі доказів, які свідчать про психічний стан особи на момент його вчинення.

Задля вирішення питання про те, чи могла на момент посвідченні заповіту ОСОБА_6 розміти значення своїх дій та керувати ними, ухвалою суду від 17 червня 2021 року призначено експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 психічними захворюваннями або іншими розладами психічної діяльності в момент підписання заповіту?

- чи була здатна ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та/або керувати ними в момент підписання заповіту?.

Пізніше, проведення зазначеної експертизи на підставі ухвали суду від 06.02.2023 року доручено Одеській філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 31.12.2024 року №943, що надійшов до суду 14 лютого 2025 року експерта дійшов до висновку про те, що в момент підписання заповіту, посвідченого 28.12.2018 року приватним нотаріусом ОМНО Сватаненко О.В., реєстровий номер 1396, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 виявляла ознаки «органічного маячного (шизофреноподібного) розладу з вираженими когнітимними порушеннями»; в момент підписання заповіту, посвідченого 28.12.2018 року приватним нотаріусом ОМНО Сватаненко О.В., реєстровий номер 1396, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час складання зазначеного висновку, експерт виходив з медичної документації, наданої судом, а також доказів, наявних в матеріалах справи, в тому числі, враховуючи показання свідків.

Суд бере до уваги те, що питання про проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відповідачем та його представником не ініціювалося, будь-яких альтернативних висновків, які б спростовували зазначений вище висновок експерта надано не було.

У постанові Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 658/2068/17 (провадження № 61-20649св19) зазначено, що хоча висновок експертизи в такій справі є одним із доказів у справі і йому слід надавати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення факту того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19), від 23 листопада 2022 року у справі № 368/953/19 (провадження № 61-7260св22).

Оцінюючи можливість ОСОБА_6 розумніти значення своїх дій та керувати ними, судом було допитано значну кількість свідків.

Так, у підготовчому засіданні, призначеному на 10 травня 2022 року в якості свідків були допитані ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_6 була її бабуся. З приводу поведінки ОСОБА_6 в останні роки життя свідок зазначила, що вона постійно лежала, їй нічого не було потрібно. Могла виходити на вулицю не по погоді, не доглянута та не зачесана. Така поведінка була їй притаманна протягом усього часу, протягом якого вона її знала. Пояснила, що окрім позивачів була ще одна дитина, проте вона померла. На поховання до неї ОСОБА_6 прийшла не по погоді, на голові у неї була дивна квітка. Вказала на те, що ОСОБА_6 завжди поводила себе дивно. У 2015 році свідок народила сина та прийшла познайомити її з онуком, проте вона не розуміла що це її онук, вона не пам`ятала імена своїх онуків, їх стать, дарувала подарунки які не відповідають статі дитини. Свідок зазначила, що доволі частко приходила до ОСОБА_6 , проте, жодного разу вона не вела себе в межах норми. ОСОБА_6 не любила нікого окрім себе. ОСОБА_4 бачила рідко. Зазначила, що вона сумнівається у тому, що померла могла скласти заповіт на відповідачку та її доньку. ОСОБА_6 жодного разу не маніпулювала темою спадщини.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що не зрозуміло чому вона склала заповіт саме на відповідачку та її доньку. Вказав, що вона плутала онуків, всім давала прізвиська. Їй постійно здавалося що вона розмовляла сама з собою, могла довго не митися, не зачісуватися. Зазначив, що свою пенсію вона витрачала на безкорисні та непотрібні речі. ОСОБА_6 не могла спокійно розмовляти, постійно кричала та сварилася без належних для те причин. Бачив її щотижня, оскільки приїжджав в гості. ОСОБА_21 у неї постійно змінювався, поведінка з часом тільки погіршувалася. Плутала своїх онуків, їх імена та стать. Не знала у кого та коли день народження, пороте, знала скільки їй років та коли у неї день народження. Пояснив, що вона жила для себе, пенсію витрачала на себе. У магазин ходила сама, могла виходити та стояти біля під`їзду. Під час поховання доньки ОСОБА_6 її поведінка була не щирою та наївною. Відповідачку вдома він майже на бачив, оскільки вони майже не спілкувалися. Померла не тягнулася до доньки та не могла їй передати квартиру.

Свідок ОСОБА_8 пояснив що з 2018 року періодично робив ремонт. Померла була людиною у віці, він часто вимикав там газ оскільки вона могла ввімкнути плиту і забути про це. Запах у квартирі був нестерпний. Вона його не впізнавала, щодня, а то і декілька разів на день перепитувала хто він та що він тут робить. Взимку 2018-2019 року також робив ремонт та цілими днями знаходився там у неї. Знав померлу близько 30-ти років, і вона його знала проте не впізнавала. Її поведінка не відповідала дійсності. Могла одягнути дивний бант або фарбувати губи та питала чи вона буде такою подобатися чоловікам. На питання про те, чи вона такою була завжди свідок відповіді ні, та зазначив що раніше її поведінка була цілком адекватною, але потім почала змінюватися. Могла ходити та говорити з собою, різко змінювався настрій, могла кричати. Часто сварилася через цигарки, оскільки позивачка забороняла їй курити. Вона могла підняти недопалок свідка та запалити його, або гасила об свою руку, казала що викличе лікаря якщо я не дам їй цигарки. Померла постійно плутала онуків, забувала як їх звати. Свідок зазначив, що жодного разу не бачив як померла спілкувалася з ОСОБА_4 (т.1, а.с.209).

У підготовчому засідання, призначеному на 14.06.2022 року в якості свідка було допитано ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_6 приходилася їй тещею. Вони проживали разом. Траплялися дивні випадки, могла не впізнавати його, плутала з іншими людьми, могла залишати плиту увімкненою, казала що цей світ не матеріальний та не існує, говорила що всі люди лише сутності, ображала їх. У свідка склалося таке відчуття наче вона перебувала у іншому світі. Могла забувати приймати їжу. Вона не розуміла яка зараз дата. Могла вийти з дому та заблукати. Часто забувала банківські картки в банкоматі, потім вона зверталася в банк та банк неодноразово відновлював їй карти. Купувала непотрібні речі, могла купити собі ще одну пару тапочок, хоча у неї вже було багато таких пар. Купувала чоловічу бритву і на питання про те, для чого вона це зробила казала що не ототожнює себе ні з жінкою ні з чоловіком. Громадським транспортом вона самостійно не користувалася, лише у супроводі з кимось. У неї була своя кімната, в яку всі могли заходити, була не агресивна, часто сиділа годинами сама та розмовляла сама з собою. На поховання доньки з`явилася в яскравому халаті з бантом, вона могла плакати та сміятися, не могла пояснити зміну поведінки. Ніколи не читала книги та газети, не дивилася ТВ, у неї була книга про астрологію, і це єдине що вона читала. Свідок особисто водив ОСОБА_6 до лікарні, вона просила відводити її. Лікар виписував їй ліки, проте чи приймала вона їх свідок не знав. Одягалася дивно, могла одягнути тепло в спекотний період, її весь час трусило та було холодно. З тваринами вона не взаємодіяла. Могла гасити об себе цигарки, проте, не було спроб самогубства. На питання для чого гасити об себе цигарки пояснювала, що вона так себе лікує. Могла не впізнавати людей. Для неї всі були однакові та не було улюбленців. Маніпуляцій з приводу спадщини не було (т.1, а.с.231).

У підготовчому засіданні, призначеному на 15 липня 2022 року була допитана в якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що товаришує з позивачкою багато років. ОСОБА_6 хворіла. Буваючи у них в гостях, ОСОБА_6 постійно з нею знайомилася, постійно запитувала як її звати. Постійно питала який сьогодні день. Померла постійно лежала, боялася виходити та покидати свою кімнату, бездумно витрачала кошти. Отримувала пенсію та бігла в магазин скуповувати все підряд. Часто говорила що у неї були двійники та казала що двійники є у всіх. Одягалася не по сезону та постійно ходила у теплому одязі. Була недоглянута, на похованні доньки була дивно одіта. Була мовчазною, весь час говорила одне і те ж. Вона не вважала себе хворою людиною та відмовлялася пити ліки (т.1, а.с.241).

У підготовчому засіданні, призначеному на 21 вересня 2022 року в якості свідка було допитано позивачку ОСОБА_1 , яка пояснила, що стосунків з відповідачкою не було, матір жила своїм життям, у своєму світі і нічого її не цікавило. Померла не користувалася технікою, не дивилася телевізор. На думку свідка, померла не могла заповісти відповідачці та її доньці усе своє майно. Позивачка зазначила, що вважала та вважає що її матір хворіла. Могла пити каву та дивитися в одну точку, коли до неї зверталися жодних реакцій не було. Агресивною не була ніколи, коли отримувала пенсію витрачала її на всякий непотріб. Після лікування казала що лікарі над нею ставили досліди, повторювала часто прізвище лікаря, який ніби то ставив над нею досліди. Забувала все. На похорони не приїхала, лише приїхала на поминки. Була у теплій піжамі, посміхалася. Весь час змінювався настрій. Ні з ким не спілкувалася, усі подруги давно від неї відмовилися. Дуже боялася виходити з квартири, чула голоси. Усі комунальні платежі оплачувала позивачка. Часто говорила про смерть, проте, про спадщину нічого не казала. На питання про те, яким чином ОСОБА_6 могла заповісти відповідачці та її доньці усе своє майно, позивачка пояснила, що вона не знає, проте, їй могли щось купити (т.1, а.с.247).

У підготовчому засіданні, призначеному на 06 жовтня 2022 року було допитано в якості свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що товаришувала з покійною донькою ОСОБА_6 , знала що вона хворіє. Могла кидатися на доньку та ображати її. Одягалася завжди дивно. Могла не впізнавати її. Відповідачку свідок не знала, бачила її лише коли вона була маленька. Доньку відповідачки також ніколи не бачила. ОСОБА_6 з онуками не бачила. Поведінка померлої була дивна. Свідок навела ситуацію, коли у неї все лице було червоне. На питання що сталося, вона пояснила, що купила новий крем. Коли вона принесла крем, свідок побачила що то засіб для знаття лаку. ОСОБА_6 не цікавилася шкільним життям її померлої доньки, все робив тато. Могла чіплятися до чоловіків. Ніколи не цікавилася майном, не збирала гроші (т.2, а.с.8).

Суд звертає увагу на те, що представником відповідачки адвокатом Дашковською Д.І. заявлялося клопотання про виклик свідків, яке було задоволено судом, протокольною ухвалою від 22.02.2022 року.

Проте, у підготовче засідання, призначене на 10.05.2022 року учасники відповідачка та її представник не з`явилися.

У підготовчому засіданні, призначеному на 14.06.2022 року було погоджено, що відповідачка надасть пояснення свідків у письмовій формі.

Підготовче засідання, призначене на 15.07.2022 року було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача задля того, аби сторона відповідача мала змогу забезпечити явку свідків.

Підготовче засідання, призначене на 21.09.2022 року було відкладено задля того, аби сторона відповідача мала змогу забезпечити явку свідків.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року було призначено експертизу.

Тобто, відповідач та її представник мали близько 8 місяців часу (з 22.02.2022 року по 06.10.2022 року) аби забезпечити явку свідків зі сторони відповідачів або надати опитування свідків в письмовій формі, проте, явка свідків не була забезпечена, пояснення у письмовій формі надано не було.

Також, оцінюючи можливість ОСОБА_6 розумніти значення своїх дій та керувати ними суд бере до уваги зміст індивідуальної картки амбулаторного хворого №Д-781, яка була досліджена в оригіналу та копії якої містяться в матеріалах справи (т.1, а.с.70), та з якої вбачається, що у період з 2005 року по 2020 рік, щороку у ОСОБА_6 діагностували органічний маячний розлад.

Зазначений діагноз підтверджується іншими медичними документами, оригінали яких були досліджені судом та копії яких знаходяться в матеріалах справи (т.1, а.с.70-81).

Тому, враховуючи висновок експерта, складений за наслідками проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, показання свідків, а також наявну в матеріалах справи медичну документацію, суд вважає, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_6 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у зв`язку із наявністю у неї хвороби, пов`язаної із розладом психіки, що свідчить про те, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання заповіту, посвідченого 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Оленою Вікторівною, реєстровий номер 1936 недійсним.

Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно копії квитанції від 19.04.2021 року №56289, позивачами сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 908,00 гривень.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивачів про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню шляхом стягнення на корить кожного з позивачів грошової суми у розмірі 454,00 гривень.

Щодо витрат на проведення експертизи, суд зазначає наступне.

19 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Губської Христини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій заявниця просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, в тому числі витрати на проведення експертизи у розмірі 51 503,00 гривень.

Під час розгляду справи судом було задоволено клопотання представника позивачів про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

27 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від експертної установи надійшов лист, у якому експертна установа просила перерахувати грошову суму у розмірі 51 503,00 гривень в якості оплати послуг, пов`язаних із проведенням експертизи (т.2, а.с.35).

16 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивачів адвоката Губської Христини Юріївни надійшло клопотання, у якому заявниця просила долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції від 15.04.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала на користь ДУ ІПСПЕМН МОЗ України грошову суму у розмірі 51 503,00 гривень в якості оплати послуг, пов`язаних із проведенням експертизи (т.2, а.с.39).

Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 133 ЦПК України).

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

- витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

- висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

- у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

09 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника відповідача, у якому він зазначив, що заявлена сума компенсації не відповідає дійсності та є завищеною.

Посилається на те, що відповідачка є особа з інвалідністю та у неї відсутній будь-який інший дохід, окрім соціальної допомоги по інвалідності.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Витрати на проведення експертизи в даному конкретному випадку були невідворотними, оскільки, предметом цієї експертизи було вирішено питання про те, чи здатна була ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту.

Зазначений висновок експерта разом з усіма іншими доказами по справі (медичним документами та показаннями свідка) був врахований під час ухвалення рішення.

Експертиза проводилася державною установою, а не будь-якими іншими юридичними особами приватного права.

Сам висновок експерта є значним за змістом. У ньому детально досліджені питання, поставлені перед експертом та чітко і в повній мірі надано відповіді на зазначені питання.

Також, згідно копії посвідчення серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 є особою з інвалідністю.

Також, до клопотання від 09.04.2025 року додано довідки форми ОК-7 (за період з 2011 по 2021 рік) та ОК-5 (за період з 2009 року по 2021 рік).

Проте, зазначені довідки не містять відомостей про рівень доходів, їх наявність або відсутність у період з 2021 року по 2025 рік, хоча зазначені довідки було сформовані 07.04.2025 року.

Також, заявником не надано будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність права власності у відповідачки на об`єкти рухомого та нерухомого майна.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, відповідачем не доведено неспівмірність витрат на проведення експертизи, а тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 51 503,00 гривень в якості відшкодування витрат, пов`язаних на проведення експертизи.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

19 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Губської Христини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій заявниця просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

19 березня 2025 року від представника татарчука ОСОБА_17 адвоката Губської Христини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат, у якій заявниця просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

19 березня 2021 року між АО «ГУБСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №360, предметом якого було надання АО усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та інтересів.

У розділі 4 Договору зазначено, що на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою.

19 березня 2021 року між АО «ГУБСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору, у якій погоджено, що розмір гонорару за надання правової допомоги в суді першої інстанції про визнання заповіту недійсним 5 000,00 гривень.

Додатковою угодою від 18.03.2022 року №2 до договору, продовжено строк дії договору до повного виконання АО прийнятого доручення, а саме, до набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/7174/21.

Згідно додаткової угоди від 24.02.2025 року №4 до договору, розмір гонорару збільшено до 10 000,00 гривень.

30 березня 2021 року між АО «ГУБСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №360, предметом якого було надання АО усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та інтересів.

У розділі 4 Договору зазначено, що на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою.

30 березня 2021 року між АО «ГУБСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору, у якій погоджено, що розмір гонорару за надання правової допомоги в суді першої інстанції про визнання заповіту недійсним 5 000,00 гривень.

Додатковою угодою від 18.03.2022 року №2 до договору, продовжено строк дії договору до повного виконання АО прийнятого доручення, а саме, до набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/7174/21.

Згідно додаткової угоди від 24.02.2025 року №4 до договору, розмір гонорару збільшено до 10 000,00 гривень.

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений до стягнення на користь позивачів склав 20 000,00 гривень.

У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги

Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.

Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:

- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;

- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;

- чи є такі витрати фактичними та неминучими?.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Дійсно, представником позивачів складено та подано до суду позовну заяву про визнання заповіту недійсним. Зазначена позовна заява є незначною за обсягом та складається із 4 аркушів

Проте, у додатках до позову містяться не лише ті документи, які перебували у розпорядженні позивачів, але й докази, отримані представниками позивачів самостійно, шляхом подання адвокатських запитів.

Суд звертає увагу на те, що дана категорія справ характеризується підвищеною складністю.

Визначаючи вартість витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини, що виникають між позивачами та відповідачем. Інтереси будь-яких інших осіб рішення по справі не зачіпає.

Під час розгляду справи представниками позивачів було підготовано та подано до суду клопотання про проведення експертизи, два клопотання про витребування доказів, два клопотання про виклик свідків, які були задоволені судом.

Також, представники позивачів неодноразово брали участь у судових засіданнях, в чому числі: 19.05.2021 року, 17.06.2021 року, 22.02.2022 року, 10.05.2022 року, 14.06.2022 року, 15.07.2022 року, 21.09.2022 року,06.10.222 року, 06.03.2025 року, 20.03.2025 року та 09.04.2025 року, що підтверджується протоколами судових засідань.

Суд також бере до уваги той факт, що відповідачка ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Тому, враховуючи види та характер послуг, наданих представниками позивачів, їх розмір, беручи до уваги критерії складності справи, а також значення справи для кожного із сторін та те, що відповідачка є особою з інвалідністю, суд вважає, що стягнення з відповідачки грошової суми у розмірі 8 000,00 гривень на кожного із позивачів в якості витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію співмірності, розумності та справедливості.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та інтересах дитини ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олена Вікторівна про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, посвідчений 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Оленою Вікторівною, реєстровий номер 1936, за яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у рівних частках.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , суму сплаченого судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , витрати на проведення експертизи у розмірі 51 503 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот три) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , суму сплаченого судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05 травня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.