Справа № 950/813/25
Номер провадження2/950/396/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2025 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.

з участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат - Василець Сергій Олексійович до товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Північ" про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Північ» (юридична адреса: 42304, Сумська обл., Сумський р-н, смт.Степанівка, вул. Заводська, 4, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками площею 2,6479 га з кадастровим номером :03:001:0025 та площею 0,9566 га з кадастровим номером :03:001:0142 за 2022 2023рр., обрахованій після утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 19 685,08грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 08 копійок). А також судові витрати у справі.

Ухвалою судді Лебединського районного суду від 25.03.2025 року провадження у справі відкрито. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

09.04.2025 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, тому відсутній предмет спору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Відтак, враховуючи те, що у даному разі після відкриття провадження у даній справі відповідачем задоволено вимоги позивача в добровільному порядку щодо сплати заборгованості по орендній платі за землю, суд зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Таким чином, провадження по справі слід закрити з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки після відкриття провадження у справі на час ухвалення судового рішення предмет спору відсутній.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи положення п.1 ч.2 ст.141 та ч. 1 ст.142 ЦПК України у звязку з визнанням відповідачем позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605 грн. 60 коп., а 605 грн 60 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України, зокрема ч.1 передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В той же час, за вимогами ст.142 ЦПК України законодавцем визначено принцип позподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Частиною 3 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, у даному разі, застосуванню підлягає саме ч.3 ст.142 ЦПК України, оскільки відповідачем задоволено позовні вимоги позивача саме після пред`явлення останнім позову про стягнення заборгованості, тобто, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Судом встановлено, що 28.02.2025 між позивачем та адвокатом Василець С.О. був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами п.1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

За надання правової допомоги сторони домовилися, що вартість послуг зазначених в п.1.1 Договору становить 5000 грн., при визначенні розміру гонорара враховується складність справи та витрачений адвокатом час (п.3.1, 3.2). Вказаний договір підписано сторонами без застережень та зауважень.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, зокрема за вимогами ч.3 ст.143 ЦПК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Відтак, враховуючи досліджені судом документи на підтвердження надання правничої допомоги адвокатом позивачу, судом встановлено, що стороною позивача не подано суду докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» указано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відтак, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Враховувавши предмет позову, складність справи, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням того, що провадження у справі закрите за відсутності предмету спору, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає обґрунтованим, співмірним та пропорційним розміром компенсації правничої допомоги адвоката є сума у розмірі 3000 грн.

Таким чином, вимоги позивача, пов`язані із відшкодуванням йому судових витрат належить задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 142, 255, 260-261, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат - Василець Сергій Олексійович до товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Північ" про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, закрити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з державного бюджету - 605,60 грн. судового збору, відповідно квитанції: ІD: 6901-9723-5185-7778 від 20.03.2025 року в АТ "ТАСКОМБАНК".

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Північ" (, вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумський район Сумська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 605,60 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Північ" (, вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумський район Сумська область) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Роман БАКЛАНОВ