Справа № 2-5272/06/01
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

установив :

08.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2006 року. В обґрунтування заяви зазначила, що за результатами розгляду цивільної справи 26.09.2006 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким позовну заяву задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-2» з мансардою літ. «Ам», підвалом літ. «Ап», тамбуром літ «а», крильцем літ. «а1», балконом літ. «а2», а також парканом літ. «№2», зливною ямою літ. «№3» по АДРЕСА_1 . У зв`язку з неоднозначністю словосполучень: «за власні кошти позивачка побудувала житловий будинок» та «таким чином за позивачкою визнано право власності на вказане нерухоме майно». У зв`язку з чим просить роз`яснити наступне:

- у п`ятому абзаці мотивувальної частини рішення вважати словосполучення ВЛАСНІ кошти позивачки ОСОБИСТІ кошти позивачки;

- в одинадцятому абзаці мотивувальної частини рішення та в резолютивній частині рішення вважати словосполучення, що за позивачкою повинно бути визнано право власності на нерухоме майно це за позивачкою повинно бути визнано право особистої приватної власності на нерухоме майно.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2006 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-2» з мансардою літ. «Ам», підвалом літ. «Ап», тамбуром літ. «а», крильцем літ. «а1», балконом літ. «а2», а також парканом літ. «№2», воротами літ. «№2», зливною ямою літ. «№3» по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у заяві про роз`яснення судового рішення вказує, що в рішенні суду міститься неоднозначність окремих словосполучень.

Згідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Отже, у відповідності до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяви та клопотання без виклику учасників справи.

Дослідивши заяву про роз`яснення рішення, матеріали справи та судове рішення у справі, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеномуЗаконом України «Про виконавче провадження».

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник просить суд роз`яснити мотивувальну частину судового рішення, а саме у п`ятому абзаці мотивувальної частини рішення вважати словосполучення "власні" кошти позивачки "особисті" кошти позивачки; в одинадцятому абзаці мотивувальної частини рішення та в резолютивній частині рішення вважати словосполучення, що за позивачкою повинно бути визнано право власності на нерухоме майно це за позивачкою повинно бути визнано право особистої приватної власності на нерухоме майно.

Разом з тим, в судовому засіданні при вирішенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності, не досліджувалось питання джерела отримання позивачкою коштів для будівництва домоволодіння, тобто це питання не було предметом судового розгляду.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2006 року, про роз`яснення якого подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, рішення є мотивованим, чітким і зрозумілим, тому відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення.

При цьому, наведені у заяві про роз`яснення судового рішення доводи не містять визначених процесуальним законом підстав для його додаткового роз`яснення.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку із чим відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст. 259-261, 271 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя С.Л. Шаренко