Справа № 445/2431/24
провадження № 2/445/288/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 травня 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

14.10.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати їх з відповідачем шлюб, що зареєстрований 07.04.2020 Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 121. Разом з тим, позивачка також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей , у твердій грошовій сумі, в розмірі 8 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просила суд вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що «07» квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрували у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 121. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Одруження з Відповідачем виявилося невдалим. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до жінки, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Спільне життя не склалося через постійні сварки та скандали з приводу відмінності характерів та різних поглядів на вирішення сімейних проблем, під час яких Відповідач не рідно наносив Позивачу побої, що підтверджується низкою відкритих адміністративних проваджень по здійсненню домашнього насильства щодо дружини та доньки, що призвело до руйнування сім`ї та припинення шлюбних відносин. Свідками скандалів та сварок нерідко стають діти, що негативно на них впливає.

В обґрунтування позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дітей позивачка зазначає, що відповідач як батько зобов`язаний утримати їх спільних дітей, які проживають разом з ними та перебувають на її повному утриманні, а тому просить стягувати аліменти.

Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки ОСОБА_5 подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують, просить суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна розписка повідомлення відповідача про засідання 06.05 2025 року на 10 год. 00 хв.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

07.04.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрували у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 121, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.04.2020.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивач вказуючи, що одруження з Відповідачем виявилося невдалим. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до жінки, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Спільне життя не склалося через постійні сварки та скандали з приводу відмінності характерів та різних поглядів на вирішення сімейних проблем, під час яких Відповідач не рідно наносив Позивачу побої, що підтверджується низкою відкритих адміністративних проваджень по здійсненню домашнього насильства щодо дружини та доньки, що призвело до руйнування сім`ї та припинення шлюбних відносин. Свідками скандалів та сварок нерідко стають діти, що негативно на них впливає.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі.

Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Обставини життя подружжя, зокрема постійні непорозуміння та сварки, відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони припинили подружні стосунки, спроби знайти порозуміння позитивних результатів не дали, відсутність в позивачки бажання примиритись та зберегти сім`ю дають підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя.

Відтак, суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів суд виходив з встановлених обставин справи та відповідних до них правовідносини.

Відповідач своїм правом подання відзиву відповідно до норм ст.178 ЦПК України не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 07.04.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрували у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 121, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.04.2020.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки вона росте і потребує більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, відзиву з викладеними запереченнями на позовні вимоги відповідач не подав.

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 8000,00 грн. щомісячно, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі та потребу дитини саме на отримання аліментів в зазначеному розмірі.

З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, вік та стан здоров`я дитини, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи, і відповідач таких не надав, а тому суд дійшов висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно на дітей до досягнення ними повноліття.

Крім того позивачка просила утримати з відповідача на її користь 4 800,00 грн. - витрати на правову допомогу адвоката.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 4 800,00 грн. позивач не надала договір про надання правової допомоги .

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивач зазначає, що у справі було понесено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 800,00 грн., але договір про надання правової допомоги., акт приймання-передання виконаних робіт та квитанція на зазначену суму в матеріалах справи відсутні.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належним чином витрати пов`язані з правовою допомогою, тому вважає за доцільне відмовити у стягненні витрат на правову допомогу з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір), пов`язані з розглядом справи (в частині розірвання шлюбу) слід стягнути з відповідача в користь позивачки, оскільки згідно платіжного доручення № 0.0..1 від 11.10.2024 позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду (в частині стягнення аліментів), судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 75, 80, 84, 180-182, 184СК України, ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07.04.2020 Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 121.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд м. Золочів протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 06 травня 2025 року.

Суддя М.В. Бакаїм