КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6231/23
№ апеляційного провадження: 22-з/824/337/2025
№ апеляційного провадження: 22-з/824/339/2025
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Андрієнка Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 та заяву адвоката Мостовенка Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скринник Сергій Миколайович про визнання недійсними договорів дарування,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» (надалі ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило:

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :02:027:0095 площею 0,0489 га, земельної ділянки з кадастровим номером :02:027:0096 (0,1500 га) по АДРЕСА_1 , укладений 28 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та скасувати запис про державну реєстрацію права власності за договором дарування земельної ділянки;

- визнати недійсним договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений 28 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та скасувати запис про державну реєстрацію права власності за договором дарування житлового будинку..

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року в позові ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням адвокат Карапетян А.Р. в інтересах ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу адвоката Карапетяна А.Р. в інтересах ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» залишено без задоволення. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 вересня 2024 року залишено без змін.

08 лютого 2025 року адвокатом Андрієнком С.В. в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про стягнення судових витрат понесених у зв`язку з оплатою правничої допомоги, в якій він просить стягнути з ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на користь ОСОБА_1 грошову суму 7 000 грн на відшкодування понесених судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що на підставі договору №ФО-40/2020 про надання правової допомоги від 27 грудня 2023 року, правову допомогу ОСОБА_1 надає адвокат Андрієнко С.В.

Вказано, що під час проведення дебатів у судовому засіданні 05 лютого 2025 року адвокат Андрієнко С.В. заявив вимогу про стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 , стороною відповідача приписи статті 141 ЦПК України виконані.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу від 14 листопада 2024 року також був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач планував понести у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП».

Посилається на те, що адвокатом Андрієнком С.В. в період з 05 вересня 2024 року по 05 січня 2025 року відповідачу була надана правнича допомога з представництва інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції та інша правнича допомога, пов`язана зі справою, яка детально описана у звітах адвоката про надання правової допомоги № 04-Д- Ф0-40/2023-ДУ2/2023 від 30 листопада 2024 року та № 05-Д-Ф0-40/2023-ДУ2/2023 від 05 лютого 2025 року. Всього, відповідачем був сплачений гонорар адвокату в загальній сумі 7 000 грн.

09 лютого 2025 року адвокатом Мостовенком Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 , подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій він просить стягнути з ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 7 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що правову допомогу ОСОБА_2 було надано АО «А.Г. Партнере» на підставі Договору №Ф0-01/2023 про надання правової допомоги від 27 грудня 2023 року та Додатковою угодою №2 від 27 грудня 2023 року до Договору.

Зазначає, що у відповідності до п. 2.5. договору погоджено, що розмір гонорару і порядок його внесення визначаються за домовленістю сторін в додаткових угодах до договору про надання правової/правничої допомоги, які після їх підписання сторонами, стають невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 2.2. Додаткової угоди № 2 до договору гонорар сплачується клієнтом на підставі рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням.

Посилається на те, що адвокатським об`єднанням надано наступну правову допомогу у наступних розмірах:

згідно звіту № 2.4. про надання послуг (виконання робіт) за додатковою угодою №2 від 27 грудня 2023 року до договору про надання правової/ правничої допомоги № Ф0-01/2023 від 27 грудня 2023 року станом на 08 лютого 2025 року на загальну суму 7 000 грн, а саме:

- складання, підготовка до подання, подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу на судове рішення місцевого суду (вартість 4 000 грн);

- підготовка до призначеного розгляду справи № 367/6231/23 та судового засідання суду апеляційної інстанції від 05 лютого 2025 року (вартість 1 000 грн);

- представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні від 05 лютого 2025 року у справі № 367/6231/23 (вартість 2 000 грн).

Звертає увагу, що факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 2-08/02/25 від 08 лютого 2025 року, рахунком на оплату № 2-08/02/25 від 08 лютого 2025 року, квитанцією про оплату послуг.

Заперечень на подані відповідачами заяви не надійшло.

В судовому засіданні адвокат Андрієнко С.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав подану ним заяву та представника ОСОБА_2 адвоката Мостовенко Ю.В. та просив їх задовольнити.

Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися про розгляд заяв про ухвалення по справі додаткових рішень апеляційним судом повідомлялися належно.

Від приватного нотаріуса КМНО Скринника С.М. на дійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів вивчивши заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Згідно ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники подають докази у справі безпосередньо до суду, у строк, визначений законом або судом.

Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем та представником відповідача у визначені процесуальними нормами строки, а неможливість подання доказів у такі строки повинна бути письмово доведена до суду та належним чином обґрунтована.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано наступне: «З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23)).

Відповідно до матеріалів, в своїх відзивах відповідачі зазначили про орієнтовні розміри витрат на правову допомогу:

ОСОБА_1 вказував, що сума витрат складає 7 000 грн, ОСОБА_2 зазначала, що орієнтовно очікує понести 20 000 грн (а.с. 192-193, 215 т. 2).

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 долучив звіт про надання правничої допомоги, акт про надання правової допомоги, розрахунок про оплату правової допомоги датовані 30 листопада 2024 року, платіжна інструкція від 06 грудня 2024 року, а також звіт про надання правничої допомоги та акт про надання правової допомоги датовані 05 лютого 2025 року (а.с. 4-6 т.3).

ОСОБА_2 до своєї заяви долучено договір № ФО-01/2023 про надання правової/професійної правничої допомоги, додаткова угода до договору, плат-кошторис датовані 27 грудня 2023 року та звіт № 2.4., акт приймання-передачі виконаних робіт, розрахунок на оплату та платіжна інструкція датовані 08 лютого 2025 року й детальний опис робіт від 09 лютого 2025 року (а.с. 17-27 т.3).

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що частина доказів за заявою ОСОБА_1 була наявна у розпорядження ще до ухвалення апеляційним судом рішення у справі, проте не надана до суду завчасно.

Установлено, що відповідачі лише після прийняття рішення одночасно з поданням заяв про ухвалення по справі додаткового рішення у якості додатків долучено докази на підтвердження несення таких витрат.

Разом з тим, всупереч положенням статті 246 ЦПК України, заявники не навели суду жодних поважних причин щодо неможливості подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів.

Отже, усі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані відповідачами у визначені процесуальними нормами строки, а неможливість подання доказів у такі строки повинні бути письмово доведені до суду та належним чином обґрунтовані.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із вирішенням спору у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості своєчасно подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин; подачі відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів; наявності належного обґрунтування поважності причин, що перешкоджають подачі доказів до закінчення судових дебатів.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяв представників відповідачів про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки подані ними заяви про ухвалення додаткового рішення не містять обґрунтування поважних причин неподання ними доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв адвоката Андрієнка Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 та адвоката Мостовенка Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: