Справа № 464/855/25
пр.№ 2/464/953/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

представник позивачки, адвокат Карпусь О.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 43 737,91 грн матеріальної шкоди, 50 000 грн моральної шкоди та судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що 24.11.2024 о 16:20 год на 547 км + 600 м автодороги «Київ-Чоп» (с. Пасіки Зубрицькі), на перехресті нерівнозначних доріг, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тoyota Auris» номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2024 у справі №464/8192/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування №220848439 в ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА». З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 подала до страховика заяву про виплату страхового відшкодування на підставі якої їй було здійснено страхове відшкодування в сумі передбаченого ліміту, а саме 160 000,00 грн. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №12/25 складеного 20.01.2025 оцінювачем ОСОБА_3 , матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_2 , складає 290 942,44 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля визначена у розмірі 96 484,53 грн. Відповідно шкода спричинена пошкодженням належного ОСОБА_1 автомобіля становить 194 457,44 грн (290 942,44 грн 96 484, 53 грн). Оскільки страховою компанією було виплачено позивачці 160 000,00 грн, залишається невідшкодованою сума збитку у розмірі 34 457,91 грн (194 457,44 грн 160 000,00 грн). Окрім цього, ОСОБА_1 понесла витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця пригоди с. Пасіки-Зубрицькі Львівського району до місця свого проживання смт. Скала Подільська Чортківського району Тернопільської області, у розмірі 9 280,00 грн. Насправді ОСОБА_1 було сплачено 17 000,00 грн на евакуацію автомобіля, однак, перевізник не зміг надати підтверджуючих документів про оплату наданих послуг, відтак ОСОБА_1 виходила з мінімально можливої ціни ринку вантажних перевезень. Враховуючи емоційні страждання, які довелось перенести ОСОБА_1 внаслідок ДТП, а також позбавлення засобу пересування на тривалий час та застуди після тривалого знаходження на місці ДТП, їй завдано моральну шкоду, яка не може бути оцінена менше ніж 50 000,00 грн. Просить позов задовольнити.

Дана справа надійшла на розгляд Сихівського районного суду м. Львова 05.02.2025.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 06.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Васечка Ю.А., надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить суд позовну заяву ОСОБА_1 задоволити частково. Зазначає, що з поданого представником позивача звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №12/25 вбачається знищення автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 , оскільки вартість відновлювального ремонту з ПДВ (521 968, 40 грн) перебільшує вартість автомобіля (290 942,44 грн). В даній ситуації необхідно визначити реальну вартість автомобіля в пошкодженому стані. Під час врегулювання страхового випадку ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», з метою визначення вартості автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 в пошкодженому стані звернулися до оцінювача ОСОБА_4 , який склав звіт за вих. №41833 від 15.01.2025, відповідно до якого, вартість пошкодженого автомобіля «Peugeot 3008» на підставі проведених торгів, може становити 120 000,00 грн. Відтак, заявлений розмір матеріальної шкоди становитиме 10 942,44 грн (290 942,44 160 000,00 120 000,00). Вказує, що ОСОБА_1 не надала жодного належного доказу (платіжного документу) на підтвердження понесених витрат за евакуацію пошкодженого автомобіля, відтак не визнає позовних вимог в цій частині. Крім цього, вважає за необхідне наголосити, що на місці ДТП позивачка не скаржилася на отримання тілесних ушкоджень, про що свідчить відсутність на місці події карети швидкої медичної допомоги, а доводи представника позивача щодо використання автомобіля у зв`язку із необхідністю пересування з місця проживання до місця навчання не знаходять свого документального підтвердження. Просить суд застосувати принципи розумності, співмірності і справедливості, а також врахувати практику судів в даній категорії справ та визначити розмір моральної шкоди у сумі не більше 5 000,00 грн.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить позов задоволити. Зазначає, що посилання представника відповідача на звіт про оцінку ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу №41833 від 15.01.2025, складений оцінювачем ОСОБА_4 не відповідає вимогам закону, оскільки такий складений без проведення огляду пошкодженого автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 . Підтримує заявлені вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Від представника відповідача, адвоката Васечка Ю.А., через канцелярію суду надійшло заперечення в яких він просить долучену із відповіддю на відзив фотокопію архівної довідки від 04.03.2025 за вих. №332/6, відповідно до якої ОСОБА_1 пройшла первинну професійну підготовку з робітничої професії «Поліцейський (за спеціалізаціями)», закінчила навчання 24.01.2025 та отримала диплом кваліфікованого робітника за спеціалізацією «Патрульна поліція», кваліфікацією «Поліцейський підрозділів організації служби освітньої безпеки», не брати до уваги, оскільки суд не вправі приймати до розгляду доказ після поданням позовної заяви без обґрунтування про неможливість подання такого на день звернення з позовом до суду. Наголошує, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Представник відповідача заперечує проти вимог в частині витрат на евакуатор з підстав аналогічних викладеним у відзиві та наголошує, що про належність доказів, які не можуть бути заміненими наданими представником позивачки фотокопіями письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 03.03.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2024 о 16:20 год на 547 км + 600 м автодороги «Київ-Чоп» (с. Пасіки Зубрицькі) на перехресті нерівнозначних доріг, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тoyota Auris» номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Наведене підтверджуєтьсяпостановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2024 у справі №464/8192/24, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Такими чином, вина відповідача в ДТП доказуванню не підлягає.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування №220848439 в ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», позивачка отримала страхове відшкодування в межах страхової суми 160 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд не бере до уваги, поданий відповідачем звіт про оцінку ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № від 15.01.2025 складений оцінювачем ОСОБА_4 , оскільки такий складений без огляду пошкодженого автомобіля «Peugeot 3008», номерний знак НОМЕР_3 , що порушує вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (далі - Методика) та не спростовує звіту про оцінку автотоварознавчого дослідження №12/25, складеного 20.01.2025 оцінювачем ОСОБА_3 . Крім цього, представником відповідача не доведено те, що ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» після визначення ринкової вартості автомобіля у пошкодженому стані через проведений аукціон надала інформацію позивачу про можливість відчуження автомобіля за ціною ставки переможця 120 00,00 грн.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 27.03.2019 по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складений без огляду пошкодженого автомобіля.

Так, відповідно до звіту про оцінку №12/25, складеного 20.01.2025 оцінювачем ОСОБА_3 , матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 , складає 290 942,44 грн, а ринкова вартість (утилізаційна вартість або вартість залишків) становить 96 484,53 грн.

Розмір матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 розрахований, як різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, що становить 194 457,91 грн (290 942, 44 96 484, 53).

Враховуючи виплату позивачці страхового відшкодування в сумі 160 000,00 грн, розмір матеріальної шкоди становить 34 457,91 грн (194 457, 91 160 000, 00).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При розгляді справи суд виходить з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає із ч. 3 ст. 22 цього Кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц викладена правова позиція, згідно із якою відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, то останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

На підставі вищевикладеного, з огляду на принцип повного відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку, що із відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 34 457,91 грн на відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_2 .

Щодо понесених витрат позивачки на евакуацію пошкодженого автомобіля «Peugeot 3008» номерний знак НОМЕР_3 в сумі 9 280, 00 грн, суд зазначає наступне. На підтвердження вищенаведеної вимоги до матеріалів справи представником позивачки не подано жодного належного та допустимого доказу понесених витрат.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування витрат позивачки на евакуацію пошкодженого транспортного засобу в розмірі 9 280,00 грн є безпідставними, оскільки зазначені витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн суд зазначає наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У ч. 1 ст. 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина 2 наведеної норми передбачає, що моральна шкода, серед іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн обґрунтовуються тим, що ДТП сталася в холодний період року, у зв`язку із чим позивачка змушена була знаходитись на вулиці при несприятливих погодних умовах та як наслідок захворіла (застудилася). В результаті ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та зверталася в медичний заклад. Крім цього, розмір моральної шкоди обґрунтовується, тим що позивачка тривалий час була позбавлена засобу пересування, через що вимушена у справах їздити на таксі або громадським транспортом, зокрема до місця навчання. Наведені обставини порушили звичайний спосіб життя та сприяли негативному психоемоційному стану. З долученої представником позивачки довідки КНП «Скала-Подільське територіальне медичне об`єднання» Скала-Подільської селищної ради №20 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася за амбулаторною медичною допомогою 25.11.2024 зі скаргами на біль в ребрах. Після обстеження позивачку направлено до травматолога. Будь-яких медичних документів, які б свідчили про лікування позивачки внаслідок отриманої травми під час ДТП не надано. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що позивачка не навела суду, з яких саме конкретних розрахунків вона виходила при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн. Відтак, враховуючи характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок ДТП наслідків, глибину моральних та душевних страждань позивачки внаслідок пошкодження належного їй майна, вимоги розумності і справедливості, суд переконаний, що належною компенсацією завданої позивачці моральної шкоди є сума у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Так, при визначенні розміру матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу позивачка понесла витрати пов`язані із залученням спеціаліста, яким було складено звіт про оцінку №12/25 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу. Згідно платіжної інструкції від 13.01.2025 та акту здачі-прийняття робіт від 20.01.2025 за проведення автотоварознавчого дослідження позивачка сплатила 8 700,00 грн.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог витрати за проведення автотоварознавчого дослідження №12/25 від 20.01.2025 у сумі 8 700,00 грн, підлягають до стягнення покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 93 737,91 грн на відшкодування шкоди. Судом задоволено вказану позовну вимогу частково, стягнуто з відповідача 39 457,91 грн, що в пропорції до задоволених вимог складає 42,09 %. Відтак, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 3 661,83 грн судових витрат за залучення експерта (8 700,00 * 42,09%).

Окрім того, позивачка також просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

З договору про надання правової допомоги №47/2024, акту прийому передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №47/2024 від 10.12.2024 вбачається, що загальна сума витрат на правову допомогу становить 20 000,00 грн.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, з огляду на положення ч. ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правнича допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За своєю юридичною природою, договір про надання правничої допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначенні його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України).

У даній справі правнича допомога надавалась позивачці на підставі договору про надання правової допомоги № 47/2024 від 10.12.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Карпусь О.М..

Згідно поданого акту приймання-передачі наданих послуг від 30.01.2025 правова допомога надавалась в наступному обсязі: надання усної консультації стосовно отримання страхового відшкодування та стягнення не доплаченої страховою компанією суми різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та моральної шкоди з винуватця ДТП, (4 000,00 грн), підготовка та надсилання заяви до Сихівського районного суду м. Львова (1 000,00 грн), складання позовної заяви (9 000,00 грн), копіювання та оформлення додатків до позовної заяви (2 000,00 грн), авансування участі у судовому засіданні (4 000,00 грн).

Разом з тим, слід зазначити, що у своїй постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд виснував, що послуги щодо направлення матеріалів до суду та сторонам, виготовлення копії (оформлення документальних матеріалів) не є юридичними послугами, не потребують спеціальних професійних навичок, а відтак не відносяться до витрат на правову допомогу.

Таким чином, виокремлені позивачем послуги із копіювання та оформлення додатків до позовної заяви, відповідно до приписів ЦПК України вартістю 2000,00 грн. не входять до складу послуг із професійної правничої допомоги, а тому вони не можуть бути стягнуті із відповідача у якості витрат на правову допомогу адвоката.

Окрім того, не підлягають стягненню витрати на авансування участі у судовому засіданні, оскільки у дані справі судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відтак адвокат участі в судових засіданнях не брав.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір до 6 000,00 грн. Враховуючи принцип пропорційності судових витрат до задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 2 525,40 грн витрат на профечійну правничу допомогу (6 000,00 грн *42,09%).

У відзиві від 24.02.2025 представник відповідача просить покласти на позивача судові витрати пов`язані із наданням правничої допомоги, які поніс відповідач ОСОБА_2 08.02.2025 ОСОБА_2 та АО «ВЕСТЛЕКС» в особі виконуючого обов`язки керуючого партнера адвоката Васечка Ю.А. уклали договір про надання правничої допомоги №14/2025 та додатку №1. У відповідності до у мов даного договору ОСОБА_2 поніс витрати на у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.02.2025. Суд враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір до 5 000,00 грн. Відтак, з урахуванням пропорційності, суд приходить до висновку про необхідність покласти витрати на професійну правничу допомогу понесені у даній справі відповідачем ОСОБА_2 в розмірі 2 895,50 грн (5 000,00 грн.*57,91%) на позивачку ОСОБА_1 .

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Відтак суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 509,79 грн.(1 211,20 грн. * 42,09%).

З урахуванням положень ст.ст.22, 979, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 76, 89, 128, 137, 141, 247, 258-259, 263, 265, 274-289, 351-356 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34 457 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 91 копійку на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із залученням спеціаліста у розмірі 3 661 (три тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 2 525 (дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 509 ( п`ятсот дев`ять) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 2 895 (дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.