Справа № 359/1231/25
Провадження № 2/359/1808/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

2 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В кінці січня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 вересня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 договір позики № 3183528. За яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 2000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 29 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% за кожен день користування кредитом.

Крім того, 19 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 102550495. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом.

Крім того, 22 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 3825280. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 7000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 24 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 539 гривень.

Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість:

1) за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року у розмірі 15348 гривень 15 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1060 гривень 20 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 14287 гривень 95 копійок;

2) за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року у розмірі 26562 гривні 15 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 гривень, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 22062 гривні 15 копійок;

3) за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 40167 гривень 40 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 гривень, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 32628 гривень 40 копійок, заборгованість за комісією 539 гривень.

В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за вищевказаними договорами. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаними договорами у загальному розмірі 82077 гривень 70 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 16000 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

2. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила, що відповідач вказаний позов визнає частково на загальну суму 55702 гривні 75 копійок, оскільки не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, вважає, що останні мають нараховувати виключно протягом строку кредитування. Також представник відповідача надіслала заяву про зменшення витрат понесених позивачем з 16000 гривень до 2000 гривень виходячи з критеріїв розумності та обґрунтованості. В той же час просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на оплату послуг адвоката в розмір 9000 гривень.

Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. направила до суду відповідь на відзив, яким наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначила, що строк користування кредитом продовжується у разі наявної непогашеної заборгованості, тому відсотки позивачем нараховані вірно. При цьому вимоги представника відповідача про відшкодування відповідачу витрат на адвоката є безпідставними, оскільки внаслідок протиправної поведінки саме відповідача, пов`язаної з невиконанням умов договорів, виник вказаний спір. В свою чергу клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу необґрунтоване, тому в його задоволенні представник позивача просить відмовити.

В судовому засіданні представник позивача Воронков О.М. підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її з відповідачем участі, та врахувати подані заперечення.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 лютого 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 16 вересня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 договір позики № 3183528. За яким ТОВ «Маніфою» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 2000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 29 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% за кожен день користування кредитом (а.с.82-89).

16 жовтня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, зазначивши залишок заборгованості за позикою 1060 гривень 20 копійок (а.с.94-95).

Крім того, 19 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 102550495. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом (а.с.53-67).

Крім того, 22 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 3825280. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 7000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 24 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 539 гривень (а.с.68-81).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що договір позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року, договір про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року та договір про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року були підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторі «f26753», «F24705» та «L19143» відповідно. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» в електронній формі (а.с.89,119,124). Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Встановлено, що 17 січня 2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року (а.с.141-150).

26 січня 2022 року було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року (а.с.151-160).

9 лютого 2022 року було укладено договір факторингу №09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року (а.с.151-160).

10 січня 2023 року було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року та за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року (а.с.185-196, 202-204).

10 березня 2023 року було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року (а.с.173-184).

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року, за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року та за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року.

Як вбачається із змісту позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача заборгованість:

1) за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року у розмірі 15348 гривень 15 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1060 гривень 20 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 14287 гривень 95 копійок;

2) за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року у розмірі 26562 гривні 15 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 гривень, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 22062 гривні 15 копійок;

3) за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 40167 гривень 40 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 гривень, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 32628 гривень 40 копійок, заборгованість за комісією 539 гривень.

В поданому відзиві на позов представник відповідача зазначила, що відповідач вказаний позов визнає частково, оскільки не погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків, вважає, що останні мають нараховувати виключно протягом строку кредитування.

Таким чином, з урахування визнання представником відповідача та самим відповідачем позовних вимог, що стосуються тіла кредитів та комісії за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року, суд їх визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість:

1) за тілом кредиту за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року у розмірі 1060 гривень 20 копійок (розмір тіла встановлено в Додатковій угоді № 1 від 16 жовтня 2021 року до Договору позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року, укладеній між ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 );

2) за тілом кредиту за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року у розмірі 4500 гривень;

3) за тілом кредиту за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 7000 гривень та за комісією у розмірі 539 гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за вказаним договором, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Так, строк дії договору позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року становить 29 днів.

16 вересня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, зазначивши залишок заборгованості за позикою 1060 гривень 20 копійок (а.с.94-95).

Отже, сума заборгованості за відсотками за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року становить 632 гривні 94 копійки (1060,20 * 1,99 % * 30).

Виходячи з умов договору про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року, враховуючи залишок заборгованості за кредитом 5015 гривень, має місце наступний розрахунок:

- відсотки за користування в період з 19.09.2021 р. по 19.10.2021 р. (30 днів) становлять 15,00 грн. відповідно до п. 1.5.2.

- відсотки за користування в період з 20.10.2021 р. по 18.12.2021 р. (60 днів) становлять: 5015*5,00%*60 = 15045,00 грн. відповідно до п.2.3.1.2 договору.

Отже, сума заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит №102550495 від 19 вересня 2021 року становить 15045 гривень (5000 + 15 * 5,00% * 60).

Виходячи з умов договору про споживчий кредит №3825280 від 22 жовтня 2021 року, враховуючи залишок заборгованості за кредитом 7000 гривень, має місце наступний розрахунок:

- відсотки за користування в період з 22.10.2021 р. по 15.11.2021 р. (24 дні) становлять 1478,40 грн. відповідно до п. 1.5.2.;

- відсотки за користування в період з 16.11.2021 р. по 14.01.2022 р. (60 днів) становлять: 8478,40*5,00%*60 = 25435,20 грн. відповідно до п.2.3.1.2 договору.

Отже, сума заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит №3825280 від 22 жовтня 2021 року становить 25432 гривні 20 копійок (8478,40 * 5,00% * 60).

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 54209 гривень 34 копійки, з яких заборгованість:

1) за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року у розмірі 1693 гривні 14 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1060 гривень 20 копійок, заборгованість за відсотками 632 гривні 94 копійки;

2) за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року у розмірі 19545 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4500 гривень, заборгованість 15045 гривень;

3) за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 32971 гривня 20 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 гривень, заборгованість за комісією 539 гривень, заборгованість за відсотками 25432 гривні 20 копійок.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог, слід відмовити.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 27 січня 2025 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок (а.с.205).

Оскільки позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, а саме на 66 % (54209,34 / (82077,70 / 100)), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1598 гривень 78 копійок ((2422,40/100) х 66%) грн.

Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювала ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про надання юридичної допомоги №02-09/2024-3 від 02 вересня 2024 року (а.с.42-47). Зі змісту заявки на надання юридичної допомоги №12 від 2 грудня 2024 року (а.с.51) та Витягу з акту №4 про надання юридичної допомоги від 27 грудня 2024 року (а.с.52), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Коллект Центр» становить 16000 гривень.

В свою чергу, представництво інтересів відповідача здійснювала адвокат Цокало Т.М. на підставі договору про надання правничої допомоги №1196 від 12 лютого 2025 року (а.с.241-245). Зі змісту Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до Договору № 1196 про надання правничої допомоги від 19 лютого 2025 року (а.с.249-250), детального опису робіт (а.с.252) та квитанції № 1196 від 12 лютого 2025 року (а.с.251), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які поніс відповідач ОСОБА_1 становить 9000 гривень.

Заявлені сторонами понесені витрати на правничу допомогу суд вважає обґрунтованими.

Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені сторонами вимоги про відшкодування понесених ними витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню пропорційно: витрати позивача на 66 % на суму 10560 гривень (16000 / 100 х 66%), а витрати відповідача на 34 % відповідно на суму 3060 гривень (9000 / 100 * 34%).

З урахуванням вказаного розрахунку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 гривень (10560 3060 = 7500).

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.1 ст.142, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 3183528 від 16 вересня 2021 року у розмірі 1693 гривні 14 копійок; за договором про споживчий кредит № 102550495 від 19 вересня 2021 року у розмірі 19545 гривень; за договором про споживчий кредит № 3825280 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 32971 гривня 20 копійок, а всього стягнути заборгованість на загальну суму 54209 гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на оплату судового збору в розмірі 1598 гривень 78 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 гривень.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 3 офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 4 квітня 2025 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський