Справа № 203/5619/24
Провадження № 2/0203/289/2025
УХВАЛА

27 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи клопотання представника відповідача про виклик свідків в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Відповідно до відповіді №847151 від 15.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відсутні відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді №847143 від 15.10.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.12.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит суду від 27.11.2024 року Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, повідомив суд про те, що згідно з реєстром територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 02.06.1988 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

24.12.2024 року представник відповідача подала до суду клопотання про виклик свідків, в якому зазначила, що в обґрунтування заперечень відповідача та з метою досягнення повноти, всебічності, обґрунтованості судового розгляду справи, ухвалення законного та обґрунтованого рішення, вона просить суд: викликати в судове засідання та допитати в якості свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

13.01.2025 року позивач подала до суду заперечення проти клопотань сторони відповідача про зупинення провадження у справі, про долучення доказів та про виклик свідків.

Чергове судове засідання у справі було призначене судом на 27.02.2025 року, в яке з`явились позивач та представник відповідача.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала вимоги клопотання у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що відповідач не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, та це можуть підтвердити свідки.

Позивач заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків, просила суд відмовити у його задоволенні. Відповідно до своїх письмових заперечень, позивач зазначила, що свідки можуть необ`єктивно сприймати обставини справи, викладати свої свідчення, спираючись на дружні відносини із сім`єю відповідача. При цьому факт проживання дитини та виконання батьком обов`язку щодо її матеріального забезпечення має підтверджуватись доказами, відповідно до положень цивільного судочинства про допустимість та достовірність доказів.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на підтвердження факту добровільного утримання сина та сплати грошових коштів на користь позивача з метою утримання сина, а також на підтвердження факту допомоги родини відповідача в утриманні сина сторін, участі у забезпеченні його всебічного розвитку та у вихованні, сторона відповідача надала суду: копії роздруківок скріншотів з телефону із застосунків «Вайбер» та «Телеграм» з переписками між родиною відповідача та позивачем; копії платіжних документів про перерахування грошових коштів зі сплати аліментів відповідачем та грошових коштів родиною відповідача на утримання дитини (а.с. 31-61).

Суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно з положеннями ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. В ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз викладеного вище вказує, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, у ході судового розгляду клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків, судом було встановлено, що сторона відповідача надала суду письмові докази на підтвердження обставин, викладених стороною відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог клопотання сторони відповідача про виклик свідків.

Керуючись ст. ст. 69, 91, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 06.03.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва