КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3338/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/8257/22

28 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцуна Івана Гавриловича на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кулика С.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, в якому просила суд: визнати гаражний бокс № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який знаходиться у кооперативі «Славутич», спільним сумісним майном її та ОСОБА_3 ;скасувати протокол рішення правління кооперативу щодо переоформлення членства у кооперативі із ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ; визнати за нею право власності на зазначений гаражний бокс.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року, яке було залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, відмовлено.

19 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 60 000,00 грн.

В обгрунтування доводів заяви зазначав, що на підставі укладеного 16 грудня 2022 року між адвокатом Батриним С.В. та ОСОБА_2 договору про надання правової допомоги № б/н, з урахуванням додаткової угоди від 09 лютого 2023 року, кінцевий розміром витрат на професійну правничу допомогу, у зв?язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції, становить 60 000,00 грн. 19 лютого 2024 року сторонами договору складено акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року питання про стягнення з позивача витрат, понесених відповідачем ОСОБА_2, не вирішувалось, однак суд може вирішити питання щодо розподілу судових витрат у додатковому рішенні.

Сторона позивача надала заперечення щодо невідповідності заявлених витрат критеріям реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом Батриним С.В. робіт (наданих послуг)в суді першої інстанції.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року задоволено частково заяву адвоката Батрина Станіслава Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Войцун Іван Гаврилович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю додаткове рішення Дарницького районного суду від 19.09.2024 року у справі № 753/8257/22та ухвалити нове судове рішення про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами або ж відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу, не розподіляти витрати на правничу допомогу на позивача ОСОБА_1 не на користь якої ухвалено рішення, а покласти їх на сторони, на користь яких ухвалене рішення, відповідачів ОСОБА_2 та Добровільне товариство гаражних боксів (кооператив) "Славутич".

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанці порушив вимоги ст.ст. 89, 228, 229 ЦПК Українитанеповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачі ОСОБА_2 та Добровільне товариство володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич»під час розгляду справи незаконним шляхом оформляли приватизацію спірного гаража в приватного нотаріуса Швеця P.O., більш як на 13 судових засідань не з`являлися без поважних причин, затягували строки розгляду справи та грубо порушували норму п.3 ч.3 ст. 141 ЦПК України.

При винесені додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн суд першої інстанції не врахував майновий стан позивача ОСОБА_1 , яка одна працює та проживає з двома дітьми сином ОСОБА_8 та дочкою ОСОБА_9 , яка виховує малолітню дочку ОСОБА_10 , інваліда першої групи внаслідок захворювання цукровим діабетом.

При цьому, Дарницький районний суд зобов`язаний розглянути заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу до 26.02.2024 року та в обов`язковому порядку надати позивачу копію заяви з відповідними документами про відшкодування правничої допомоги, яку позивачу не було направлено, зміст її стороні позивача невідомий по цей час.

Зазначає, що суд першої інстанції ухвалив додаткове судове рішення із завищеним розміром витрат на правничу допомогу та без урахування заперечень позивача, які надійшли до суду.

Сторона позивача вважає, що відповіднодо практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд мав виходити з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції, це при тих обставинах, якщо заявником буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір був обгрунтованим.

При встановленні розміру гонорару адвоката Дарницький районний суд зобов?язаний був врахувати складність справи, ціну позову, обсяг матеріалів справи, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість проведених судових засідань, тривалість розгляду справи судом, фінансовий та майновий стан позивача та інші обставини. Гонорар має бути розумним та врахувати витрачений адвокатом час.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 уже зверталася із заявою про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанції, у якій просила стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 40 000,00 грн.

На переконання сторони позивача, в оскаржуваному додатковому рішенні суд першої інстанції наводить виключно перелік долучених позивачем доказів та не вдається до їх короткої оцінки, при цьому такий перелік доказів є неповним та не відповідає переліку доказів, наявних у матеріалах справи. Всупереч вимогам ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції жодним чином не мотивув відхилення наданих позивачем доказів.

Сторона позивача просить апеляційний суд врахувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду, щодо критеріїв визначення суми відшкодуванняадвокатських витрат.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич».

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Разом з першою заявою по суті спору сторона відповідача ОСОБА_2 зазначила про розмір судових витрат, які вона очікує понести у суді першої інстанції, що становить суму 60 000,00 грн, і такі докази зобов?язувалась надати до суду протягом п?яти днів після ухвалення судового рішення, як це передбачено частиною 8 статті 141 ЦПК України (а.с. 131-158 том 1).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, відмовлено.

Судовим рішення від 16 лютого 2024 рокупитання щодо розподілу понесених відповідачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, судом першої інстанції не вирішувалось.

19 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції, в сумі 60 000,00 грн (а.с. 31-47 том 3).

На підтвердження обставин понесення у суді першої інстанції витрат на правову допомогу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович надав: договір № БН про надання правової допомоги від 16 грудня 2022 року; додаткову угоду від 09 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року, акт приймання-передачі правової допомоги від 19 лютого 2024 року до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року.

Повноваження адвоката Батрина Станіслава Віталійовича на представництво інтересів відповідачки ОСОБА_2 підтверджуються ордером серії АА № 1259877 від 16 грудня 2022 року на надання правничої допомоги ОСОБА_2 в Дарницькому районному суді міста Києва (а.с.143 том 1).

Стороною позивача судове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року було оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Войцуном І. Г., залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Войцуна Івана Гавриловича залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року залишено без змін.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Батрина Максима Віталійовича задоволено.

Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2024 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок), у решті - залишено без змін.

Судове рішення (додаткова постанова) Київського апеляційного суду від 04 липня 2024 року, що змінено постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року, ухвалено щодо понесених витрат на правову допомогу представника ОСОБА_2 - адвоката Батрина М. В. у суді апеляційної інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що розгляд заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Батрина Станіслава Віталійовича про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, призначено судом першої інстанції у судовому засіданні, з викликом сторін (а.с. 49 том 3).

У письмовоу клопотанні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Войцун Іван Гаврилович просив відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти витрати на правничу допомогу на позивача ОСОБА_1 , не на користь якої ухвалено рішення, а покласти їх частково на сторони на користь яких ухвалено рішення, а саме: на відповідачів ОСОБА_2 та Добровільне товариство гаражних боксів (кооператив) "Славутич", а відшкодування частини витрат віднести за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вважав, що стороною відповідача недотриманно критерію співмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу, при здійсненні захисту інтересів ОСОБА_2 представникомвідповідача при розгляді справи було надано лише один відзив на позовну заяву, адвокат Батрин С.В. приймав участь у судових засіданнях формально, судові засідання постійно переносилисьпо причині неявки в судові засіданні відповідачів.

Просив врахувати майновий стан позивачки, яка одна працює та проживає з двома дітьми, які не працевлаштовані. Дочка ОСОБА_9 виховує малолітню дочку з інвалідністю другої групи.

Звернув увагу на те, що адвокат Батрин С.В. не надав акту виконаних робіт та порушив строки звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення (а.с. 51-56 том 3).

Ухвалюючи додаткове судове рішення про часткове задоволення заяви адвоката Батрина Станіслава Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим що, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, критерію реальності адвокатських витрат, співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогуадвоката у розмірі 30 000,00 грн. У стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката, як представника,підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до загального правила розподілу судових витрат між сторонами, яке визначено частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У справі, яка переглядається в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, встановлено, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 в суді першої інстанції здійснював адвокат - Батрин Станіслав Віталійович на підставі ордера серія АА № 1259877 від 16 грудня 2022 року на надання правничої допомоги ОСОБА_2 в Дарницькому районному суді міста Києва (а.с.143 том 1).

Представник відповідача у першій заяві по суті спору (у відзиві на позовну заяву) заначив про розмір судових витрат, які сторона відповідача очікує понести у суді першої інстанції, що становить суму 60 000,00 грн (а.с. 131-158 том 1).

Протягом п?яти днів після ухвалення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович подав 19 лютого 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачкою у суді першої інстанції, в сумі 60 000,00 грн (а.с. 31-47 том 3).

На підтвердження обставин понесення у суді першої інстанції витрат на правову допомогу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Батрин Станіслав Віталійович надав: договір № БН про надання правової допомоги від 16 грудня 2022 року; додаткову угоду від 09 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року, акт приймання-передачі правової допомоги від 19 лютого 2024 року до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем та ОСОБА_2 (клієнт), клієнт у порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому правову допомогу: послуги консультування з питань права (матеріального та процесуального права) та захист його інтересів у цивільній справі № 753/8257/22, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду міста Києва.

Відповідно до пункту 4.1. розділу 4 договору вартість (ціна) правової допомоги визначається окремими домовленостями сторін.

09 лютого 2023 року між адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем та ОСОБА_2 (клієнт) укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року, в якій сторони погодили, що вартість (ціна) правової допомоги, визначеної пунктом 1.1.2. договору (фіксований розмір гонорару) у суді першої інстанції становить 60 000,00 грн та сплачується клієнтом у повному обсязі у 45-денний строк з дати ухвалення судом першої інстанції відповідного рішення у справі на користь клієнта (а.с. 35 том 3).

Актом передачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року підтверджується, що на виконання пункту 1.1.2. договору про надання правової допомоги № БН від 16 грудня 2022 року адвокатом, відповідно до завдання-доручення клієнта, надано йому правову допомогу - послуги консультування з питань права (матеріального та процесуального права) та захист його інтересів у цивільній справі № 753/8257/22, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду міста Києва; рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року у цивільній справі № 753/8257/22в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Добровільного товариства володарів гаражних боксів (кооператив) «Славутич» про визнання протиправним та не чинним рішення правління щодо переоформлення гаражного боксу, відмовлено; клієнт не має претензій до якості та обсягу наданої правової допомоги. Послуги надані адвокатом вичерпно, невідкладно, відповідно до завдання-доручення клієнта; вартість (ціна) правової допомоги, визначеної пунктом 1.1.2. договору (фіксований розмір гонорару) у суді першої інстанції становить 60 000,00 грн та сплачується клієнтом у повному обсязі у 45-денний строк з дати ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору у справі № 753/8257/22 (а.с. 36 том 3).

Стороною позивача подані заперечення щодо розміру витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану відповідачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Із досліджених доказів, які були надані на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною відповідача дотримано визначений процесуальним законом порядок подання заяви про відшкодування судових витрат, а саме-заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк та доданіпідтверджуючі документи.

Оцінюючи докази, подані відповідачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 60 000,00 грн не повною мірою відповідають обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірними, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що зазначені відповідачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають: послуги консультування з питань права (матеріального та процесуального права) та захист його інтересів у цивільній справі № 753/8257/22, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду міста Києва, зводяться до єдиної дії - формування правової позиції відповідача і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги, як окремі послуги.

На виконання вимог договору щодо здійснення захисту інтересів клієнта в суді першої інстанції у цивільній справі № 753/8257/22, адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем було подано до суду відзив на позову заяву, письмове клопотання про повернення без розгляду заперечень позивача, а також клопотання про надання можливості взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, про відкладення розгляду справи, що призначений судом на 18 травня 2023 року, клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 (а.с. 131 - 158, 159-160, 192-194, 178-180, 198-199 том 1, а.с. 8-13, 48-49 том 2).

Участь адвоката Батрина Станіслава Віталійовича у судових засіданнях в Дарницькому районному суді міста Києвапідтверджується у такі дні: 20 квітня 2023 року, тривалістю 10 хвилин; 02 серпня 2023 року, тривалістю 39 хвилин; 05 жовтня 2023 року, тривалістю 1 година 19 хвилин; 27 жовтня 2023 року, тривалістю 1 година 32 хвилини, 16 грудня 2023 року, тривалістю 43 хвилини, 10 січня 2024 року, тривалістю 1 година 41 хвилин (а.с. 190 , 248 том 1, а.с. 17-18, 26-28, 39-40, 44-46 том 2).

Позивачем Войцун Людмилою Семенівною в суді першої інстанції подано заперечення проти заяви відповідача ОСОБА_2 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, в яких наведено аргументи про неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем в суді першої інстанції,обгрунтовуючи їх тим, що при здійсненні захисту інтересів ОСОБА_2 адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем було надано лише один відзив на позовну заяву, розгляд справи в суді першої інстанції відкладався по причині неявки в судові засіданні відповідачів та фактично розпочався з початку 2023 року.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, врахувавши складність справи, суть спору, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів стороною відповідача, кількість судових засідань, в яких брав участь представник відповідача - адвокат Батрин Станіслав Віталійович, та їх тривалість, подані представником позивачазаперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 , до 15 000,00 грн, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом Батриним Станіславом Віталійовичем в суді першої інстанції.

Зміст вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 (прохальна частина) про покладення витрат на правничу допомогу на сторону відповідачів ОСОБА_2 та Добровільне товариство гаражних боксів (кооператив) "Славутич", при завершені судового розгляду, яким вирішено спір по суті, ухваленням рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , не грунтується на вимогах процесуального закону, оскільки згідно положень частин першої-другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, та відповідно до правил розподілу судових витрат між сторонами, шо передбачені пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що їй не направлено відповідачем копії заяви про відшкодування правничої допомоги і зміст її невідомий по цей час спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи,а саме: квитанцією №1114337 від 19 лютого 2024 року ТОВ «Поштова служба «Е-Пост», з переліком (описом) документів, що надіслані позивачу ОСОБА_1 і (а.с.44, 45 том 3). Також матеріалами справи підтверджується, що сторона позивача скористалась своїм правом на подання заперечень щодо розміру витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Аргумент позивача ОСОБА_1 про її незадовільне (скрутне) матеріальне становищебув предметомперевірки судом першої інстанції. Відхиляючи вказані доводи позивача, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем ОСОБА_1 та її представником протягом розгляду заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу не надано належних доказівна підтвердження її скрутного фінансового становища та розміру отриманих нею доходів.

Отже, доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцуна Івана Гавриловича знайшли своє часткове підтвердження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцуна Івана Гавриловича на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року слід задовольнити частково, а оскаржуване додаткове рішення - змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 , з 30 000,00 грн до 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 15, 62, 133, 137, 141, 270, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войцуна Івана Гавриловича задовольнити частково.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 вересня 2024 року змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), з 30 000,00 грн до 15 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: