КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/71/25
УХВАЛА

06.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою відповідачки - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року по цивільній справі №947/39025/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через засоби кур`єрської поштової служби, надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року по цивільній справі №947/39025/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви, представник відповідача стверджує, що під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 не була обізнана про відповідне судове провадження, позовної заяви не отримувала, а також не був повідомлена про дату, час і місце проведення розгляду справи, за наслідком чого була позбавлена можливості приймати участь по справі та подати відзив на позовну заяву. Також представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 не згодна з заявленими позовними вимогами, вважає відсутніми підстави для задоволення позову враховуючи, що матеріали справи не містять виконання позивачем обов`язку з досудового врегулювання спору, отримання відповідачем кредитних коштів, правомірності нарахування відповідачці відсотків за кредитним договором. З підставі позбавлення відповідачки можливості прийняти участь під час розгляду справи, остання була позбавлена можливості надати відповідні пояснення та обґрунтування безпідставності заявленого позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу було розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому по справі 24.04.2025 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 24.04.2025 року вказану заяву залишено без руху та надано строк заявникові для усунення недоліків поданої заяви.

25.04.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника заявника на усунення недоліків поданої заяви, до якої зокрема додано квитанцію на підтвердження сплати судового збору.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 24.04.2025 року.

Отже, судом встановлено відповідність заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду вимогам ст. 285 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.04.2025 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін по справі.

У судове засідання призначене на 06.05.2025 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, однак про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 06.05.2025 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/39025/24, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебувала цивільна справа №947/39025/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і, провадження в якій відкрито на підставі ухвали судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В. від 17.12.2024 року.

За наслідком розгляду вказаної справи, 12.03.2025 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 20.05.2024 року, станом на 22.11.2024 року, у загальному розмірі 37900 гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000 гривен 00 копійок; заборгованість за відсотками 27900 гривень 00 копійок. У задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2148 гривень 18 копійок.

28.03.2025 року відповідачка через представника звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, однак ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.04.2025 року вказану апеляційну скаргу повернуто апелянту та роз`яснено право на звернення до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Також як вбачається відповідачка через представника 28.03.2025 року звернулась до суду з даною заявою, яка через засоби кур`єрської поштової служби надійшла до суду 22.04.2025 року.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заявником в межах встановлених процесуальних строків реалізовано своє право на звернення до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року по цивільній справі №947/39025/24.

Щодо перегляду заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/39025/24, судом встановлено, що відповідачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом по справі №947/39025/24 було отримано відповідь з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, відсутність інформації про зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, судова повістка повідомлення, скеровувались судом під час розгляду справи №947/39025/24 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації, яка в свою чергу повернута до суду без вручення у тому числі з підстав відсутності адресата за даною адресою.

Також судом встановлено, що копія позовної заяви з додатками до неї була скерована позивачем засобами поштового зв`язку разом з листом опису вкладення на ім`я відповідачки ОСОБА_1 за місцем її реєстрації, в порядку передбаченому статтею 43 ЦПК України, докази чого були надані до суду до позову на виконання положень статті 177 ЦПК України, оскільки позовна заява була скерована позивачем до суду в електронній формі через підсистему Електронний суд.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, відповідачка про дату, час і місце проведення розгляду справи №947/39025/24 повідомлялась належним чином і вважається повідомленою про розгляд справи у відповідності до положень статті 128 ЦПК України, однак, у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила.

Судом враховується, що у поданій заяві про перегляд заочного рішення суду, ОСОБА_1 також зазначається вказана адреса, як адреса її місця проживання. Будь-яких доказів на підтвердження не проживання чи наявності підстав поважних причин які зумовлювали не можливість отримання вказаної кореспонденції за місцем зареєстрованого проживання, до заяви не надано.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідачка під час розгляду справи №947/39025/24 була належним чином у відповідності до вимог процесуального законодавства повідомлена про розгляд даної цивільної справи.

На підставі викладеного, вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 не була позбавлена можливості приймати участь під час розгляду справи та не була позбавлена можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що поштова кореспонденція не отримана останньою за місцем особистого зареєстрованого проживання за наслідком власних дій з неотримання судової повістки.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що представником відповідача надається своя оцінка вже наявним у справі доказам. Будь-яких доказів в спростування викладених позивачем доводам і наданих ним доказів, на підставі яких ухвалено заочне рішення, відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає доводи ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року по цивільній справі №947/39025/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованою, за наслідком чого підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року по цивільній справі №947/39025/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Калініченко Л. В.