Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/3859/25
Провадження № 2-н/644/1115/25
УХВАЛА

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

07 травня 2025 року.

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Маркосян М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 через представника, адвоката Шумейко Я.В. звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.4 ч.1ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно і до повноліття дитини. Згідно п. 8 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявницею до заяви про видачу судового наказу не надано доказів, що дитина проживає з нею, що є передумовою для звернення до суду з відповідною заявою., отже заява ОСОБА_1 не містить підстав виникнення права грошової вимоги. Надану у матеріали справи копію договору оренди житла від 11.03.2025 суд не вважає належним доказом того, що дитина проживає саме з матір`ю, адже з акта приймання-передачі квартири вбачається мета оренди проживання заявниці з дитиною, а не факт того, що ця мета відповідає дійсним обставинам, які склались на момент подання заяви про видачу судового наказу. Крім того, як вбачається із Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка надана заявницею у матеріали справи, дитина, ОСОБА_3 , зареєстрований з батьком, ОСОБА_2 , а не за зареєстрованим місцем проживання заявниці.

Отже, заявницею не доведено, що дитина проживає разом із нею на даний момент, що є передумовою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, ст. 163 ЦПК України у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючисьст.ст.165,167 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч. 1, 8 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя: Марина МАРКОСЯН