Провадження № 22-ц/801/1000/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 рокуСправа № 127/35769/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року, постановлене у складі судді Шаміної Ю. А. у м. Вінниці, дата складення повного судового рішення 24 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позов мотивований тим, що 15 липня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклали шлюб, який розірваний рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року у справі № 127/5682/23.

За час перебування у шлюбі вони взяли кредит та придбали легковий автомобіль марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», об`ємом двигуна 1598 см, 2021 року випуску, який зареєстровано 03 серпня 2021 року за ОСОБА_2 .

Крім того, 09 лютого 2023 року ОСОБА_3 став одним із учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІДІ Груп» (код ) із правом участі 25 відсотків статутного капіталу, що складає 250 000 гривень, які були внесені ним за рахунок спільних коштів подружжя. Відтак позивачка просила стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості автомобіля в розмірі фактично виплаченого кредиту, що дорівнює 90 000,00 грн, а також, зменшивши позовні вимоги (а. с. 145), просила стягнути з грошову компенсацію частки внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Каліді Груп» у розмірі 125 000,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року позов задоволено частково:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частки внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальностю «Каліді Груп» в розмірі 49 500,00 грн (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень);

- в решті вимог відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 495,00 грн (чотириста дев`яносто п`ять гривень) судового збору.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що позивачка вправі вимагати стягнення із відповідача частини вартості спірного автомобіля, а не стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника, а не кошти, за які подружжям було набуто вказане майно у період шлюбу (аналогічний висновок викладений Верховний Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 грудня 2018 року по справі № 607/4701/13-ц та у постанові від 09 січня 2019 року по справі № 643/4589/15-ц). Встановивши, що ОСОБА_2 в якості внеску до статутного капіталу було сплачено 99 000 грн, суд виснував про стягнення їх частини ( 49 500 грн) з відповідача на користь позивачки, так як відповідач не довів, що внесок до статутного капіталу ТОВ «Каліді Груп» бу зроблений за рахунок його особистих коштів.

Не погодившись із таким рішенням в частині задоволення позову, 21 березня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, вирішити питання судових витрат.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції неправильно виснував, що грошові кошти у розмірі 99 000 грн як внесок до статутного капіталу ТОВ «КАЛІДІ Груп», які були внесені відповідачем 15 лютого 2023 року (49 500 грн) та 22 березня 2023 року (49 500 грн), не є його особистими коштами. Він отримав їх в подарунок від батьків на свій день народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтвердив як допитаний в якості свідка батько ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 . Ще на початку лютого 2023 року позивачка повідомила відповідачу, що має тверде бажання розірвати з ним шлюб, а 10 лютого 2023 року, напередодні дня народження відповідача, зібрала усі свої речі та виїхала з будинку батьків відповідача, де подружжя проживало до цього з грудня 2021 року. Позивачка до листопада 2024 року взагалі не знала про те, що відповідач є учасником (співзасновником) ТОВ «КАЛІДІ Груп» та про розмір його внеску до статутного капіталу цього товариства, це їй стало відомо тільки тоді, коли адвокат готував позовну заяву про поділ майна подружжя , вона навіть не знала про розмір внеску і тому в ході розгляду справи зменшила позовні вимоги.

01 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Виноградського А. П., подала відзив на апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Основними доводами відзиву є те, що на час внесення вкладу відповідачем до статутного капіталу ТОВ «КАЛІДІ Груп» вона з відповідачем перебувала в шлюбі, а тому суд правильно вказав, що внесені кошти були спільною сумісною власністю подружжя, а не особистими коштами відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Андрощук О. І. підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити. ОСОБА_1 та її представник адвокат Виноградський А. П. заперечили проти апеляційної скарги та підтримали викладене у відзиві.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15 липня 2021 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1568 (а. с. 9);

- 03 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено Договір про споживчий кредит № 23507 (для придбання транспортного засобу), за умовами якого надано кредит в загальному розмірі 882 000,00 грн на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 02 серпня 2028 року, із встановленою процентною ставною у розмірі 0,01 % річних (у період з дати отримання кредитних коштів по 02 серпня 2024 року включно), та 16,99 % річних (починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду процентної ставки (0,01 % річних) до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором). Цільове призначення кредиту - для придбання транспортного засобу за Договором купівлі-продажу. ОСОБА_1 надала свою згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_2 вказаного договору про споживчий кредит, а також додаткових договорів до нього, що не пов`язані із збільшенням грошових зобов`язань, у тому числі тих, які можуть бути укладені сторонами вказаного договору в майбутньому, що засвідчила своїм власним підписом (а. с. 177 185);

- згідно інформації, наданої РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області, № 31/02-В-74аз від 11.05.2023 за ОСОБА_2 03 серпня 2021 року зареєстровано транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON», об`ємом двигуна 1598 см3, 2021 року випуску (а. с. 10-13);

- згідно довідки ТВБВ № 10001/0192 Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 1054 від 03.09.2024 кредит за Договором про споживчий кредит на придбання транспортного засобу № 23507 від 03 серпня 2021 року, за період з 03 серпня 2021 року по 01 березня 2023 року сплачено 157 732,81 грн (а .с. 150);

- відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «КАЛІДІ Груп» зареєстровано 09 лютого 2023 року, статутний капітал товариства 1 000 000 грн, співзасновником товариства є ОСОБА_2 , статутний внесок якого становить 250 000 (25%) (а. с. 14-15);

- згідно довідки ТОВ «Каліді Груп» () вих. №1 від 05.03.2024 ОСОБА_2 , станом на 05 березня 2024 статутний капітал ТОВ «КАЛІДІ Груп» повністю не сформований, сплачений розмір частки ОСОБА_2 складає 99 000,00 грн шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства в наступні строки: 15 лютого 2023 року 49 500,00 грн; 22 березня 2023 року 49 500,00 грн (а. с. 83), прибуткові касові ордери на а. с. 84-87;

- як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень веб-порталу судової влади України (загальнодоступна інформація у мережі Інтернет (www.reyestr.court.gov.ua), рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2023 року у справі № 127/5682/23 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1568. Рішення набрало законної сили 09.01.2024;

- згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 023711, ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності на строк до 01 травня 2024 року (а.с. 82);

- згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про обіги № 2400307SU20551001 від 07 березня 2024 року обіг коштів клієнта ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2023 року за його рахунком у АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 становить: дебетовий обіг 572 117,20 грн, кредитовий обіг 522 169,07 грн (а. с. 88);

Між сторонами виник спір про поділ майна подружжя.

Частина третя статті 368 ЦК України, частина перша статті 60 СК України визначають, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (стаття 57 СК). У разі виникнення спору з цього приводу, має доводитися не факт належності майна до спільної власності, а обставини, які виключають виникнення спільної сумісної власності на спірне майно.

В справі що розглядається, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2021 року по 09.01.2024 року (день набрання законної сили рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2023 року у справі № 127/5682/23).

ОСОБА_2 вніс кошти як вклад до статутного капіталу ТОВ «КАЛІДІ Груп» 15 лютого 2023 року (49 500 грн) та 22 березня 2023 року (49 500 грн)

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2023 року у справі № 127/5682/23 встановлено, що з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 звернулася 01.03.2023 року, розгляд справи тривав вісім місяців, під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 заперечував проти розірвання шлюбу, за його клопотанням суд надавав сторонам строк для примирення, він оскаржував рішення в апеляційному порядку, а тому його твердження в апеляційній скарзі про те, що їх подружні відносини припинилися 10 лютого 2023 року, - суд оцінює критично: як такі, що спрямовані на уникнення поділу спільного майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що кошти в розмірі 100 000 грн йому подарував батько 11 лютого 2023 року на день народження, тобто після того як ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 пішла від нього. Однак зазначене не підтверджено належними доказами, це є лише твердженням позивача та допитаного в якості свідка в суді першої інстанції показаннями його батька ОСОБА_4 . Касаційний цивільний суд неодноразово звертав увагу, що досить часто учасники цивільного обороту в спорах про поділ майна за допомогою договору позики чи розписки про отримання в позику грошових коштів, намагаються спростувати презумпцію спільності майна подружжя (чи жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі), однак така поведінка є недобросовісною та неприпустимою.

З огляду на обставини справи, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки кошти як внесок до статутного капіталу були сплачені в період перебування сторін у шлюбі, з урахуванням презумпції спільності майна, набутого у шлюбі (стаття 60 СК України), за відсутності спростування цієї презумпції з боку відповідача, зазначені кошти відносяться до спільного майна подружжя. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність оскаржуваного рішення в цій частині.

Разом з тим, виходячи з приписів частини 4 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність вийти за межі доводів апеляційної скарги з огляду на таке.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. (частина перша статті 13 Закону України «Про господарські товариства». Аналогічна норма передбачена частиною другою статті 115 ЦК України.

Частиною 1 статті 13 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом.

Товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом (частина перша статті 12 Закону України «Про господарські товариства»). Аналогічна норма передбачена частиною першою статті 115 ЦК України.

Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника(частина 8 статі 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом (пункти «б» та «д» частини першої статті 10 Закону України «Про господарські товариства» ).

Учасники товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість )частина перша статті 5 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

У разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства.

Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати вартості частки члена подружжя у статутному капіталі, що є відмінним від виплати половини вартості внеску засновника у статутний капітал цього товариства (Такий висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20984/16-ц, пункт 94) .

Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника (частина 8 статті 24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»)

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про можливість задоволення вимоги ОСОБА_1 про виплату частини вартості внесеного ОСОБА_2 як другим з подружжя вкладу у статутний капітал товариства. Позивачка може вимагати виплати вартості частки члена подружжя у статутному капіталі визначену на дату пред`явлення позовних вимог.

З огляду на викладене та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20984/16-ц, апеляційний суд виснує, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення компенсації з відповідача 49 500 гривень, як половини вартості внеску у статутний капітал ТОВ «КАЛІДІ Груп», є помилковим.

Позивачка має право вимагати виплати їй вартості частки члена колишнього подружжя у статутному капіталі, у той же час вона заявила вимогу про грошову компенсацію їй вартості частки внеску до статутного капіталу.

Разом з тим, враховуючи висновки, викладені в пунктах 87-88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20984/16-ц, апеляційний суд зважає, що відповідач ОСОБА_2 не спростував того, що заявлений розмір позовних вимог щодо стягнення з нього 49 500 гривень не відповідає вартості його частки у статутному капіталі ТОВ «КАЛІДІ Груп».

За таких обставин рішення Вінницького міського суду Вінницької області в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації половини вартості внеску у статутний капітал ТОВ «КАЛІДІ Груп» слід змінити стосовно мотивів прийнятого рішення, виклавши їх у редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 374ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини( частина 4 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виснує, що рішення, ухвалене у цій справі, в оскаржуваній частині оскаржуване судове рішення підлягає зміні, з викладом в редакції цієї постанови мотивів задоволення позову в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації половини вартості внеску у статутний капітал ТОВ «КАЛІДІ Груп».

Оскільки апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, проте не з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, то судові витрати ОСОБА_2 , понесені ним у суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним. Доказів понесення судових витрат в суді апеляційної інстанції іншими учасниками справи матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року змінити в частині мотивів задоволення позову про стягнення компенсації половини вартості внеску у статутний капітал, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк