Справа №402/1218/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" травня 2025 р. м. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами загальною площею 75,2 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до позову ОСОБА_3 рідна бабка позивачки та відповідача, була власницею житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадкоємцями є позивачка та відповідач ОСОБА_2 , які прийняли спадщину на земельні ділянки (паї) відповідно до договору про поділ спадщини між позивачкою та відповідачем. Однак неуспадкованим залишилось ще майно житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка є онукою померлої, і зважаючи на відмову решти спадкоємців від спадкування права на вказану садибу, успадкувавши один з земельних паїв, подала заяву і про прийняття спадщини на вказану садибу після смерті бабки до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явились, направши клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, також заявив про визнання позову.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачами вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено з копії виписки №77 від 03.03.2023 року з книги погосподарського обліку за 2016-2020 роки за №11, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0544-1, згідно розділу ІV «Житловий будинок в приватній власності, користуванні громадян» по погосподарській книзі за №11 на 2016-2020 роки, житловий будинок АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 , містить такі відомості: рік побудови 1970 р., матеріал глина, матеріал покрівлі шифер, загальна площа 77 м.2, житлова площа 60м.2, кількість житлових кімнат 2;

З копії архівної довідки № 120 від 17.07.2024 року, виданої КП «БМБТІ» встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Дослідженням копії технічного паспорту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 суд дослідив схематичний план садиби з експлікацією, плану, експлікацію приміщень, характеристику об`єкта нерухомого майна.

З копії паспорта позивачки НОМЕР_2 , виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 01.08.2001 року, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 .

З копії паспорта відповідача НОМЕР_3 , виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 21.01.2002 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин України.

З листа від 15.11.2024 року № 97/01-16 приватного нотаріуса Кримської Н.П. встановлено, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на будинок.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про одруження НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_5 30.06.2001 року уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

З наданої на вимогу суду спадкової справи суд № 52/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкоємцями є дочка ОСОБА_4 , її діти дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_4 дві земельних ділянки (пая). ОСОБА_4 відмовилась від спадкування на користь своїх дітей - ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 , які прийняли спадщину на земельні ділянки (паї) відповідно до договору про поділ спадщини між собою.

Суд дійшов висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми:

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 статті 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до пункту1) частини2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що позивачка є онукою померлої ОСОБА_3 , і тому за відсутністю інших спадкоємців має право на спадкування вказаного будинку, що є власністю спадкодавиці.

Щодо підтвердження належності садиби померлій суд керується такими міркуваннями:

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 620/480/17:

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056.

Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарсько-побутовими книгами сільських рад.

Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1970 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим.

Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації.

Тому, враховуючи дані довідки виписки №77 від 03.03.2023 року з книги погосподарського обліку за 2016-2020 роки за №11 про те, що будинок був побудований у 1970 році і відповідно до погосподарських книг належить ОСОБА_3 , суд вважає доведеним факт належності жилого будинку бабці позивачки - ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з задоволенням позову витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись пункту 1) частини 2 статті 16, частини 1 статті 328, статті 1216, частини1 статті 1276 Цивільного кодексу України, статтістатті263-265, 272, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами загальною площею 75,2 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 90 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

- ім`я: ОСОБА_7 ,

- місце проживання: АДРЕСА_2

- код платника податків: НОМЕР_7 ;

Відповідач:

- ім`я: ОСОБА_2

- місце проживання: АДРЕСА_3 ,

- код платника податків: НОМЕР_8 .

Суддя: А. А. Бондаренко