ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2727/24Головуючий у 1-й інстанції Снігурського В. В.
Провадження № 22-ц/817/423/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №599/2727/24 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року (ухвалене суддею Снігурським В.В., повний текст якого складено 04 лютого 2025 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивач), в інтересах якого діяв адвокат Крамар В.П., звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - ТОВ «Західна агровиробнича компанія», відповідач, апелянт) про стягнення заборгованості по орендній платі.

Позов обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1119, позивач є власником земельної ділянки площею 3.2434 га, кадастровий номер 01:001:0188, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський (колишній - Зборівський) район, село Гаї-Розтоцькі.

05 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, як орендар, отримав у користування земельну ділянку площею 3.2434 га, кадастровий номер 01:001:0188.

Умовами Договору оренди зазначено, що Договір є оплатним та орендар зобов`язався сплачувати на користь орендодавця плату за користування земельною ділянкою.

Проте, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», в порушення умов вказаного договору оренди, не сплатило на користь позивача орендні платежі за користування земельною ділянкою за період 2022-2023 роки.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд cтягнути з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 та 2023 роки в розмірі 23193.94 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди землі від 05 квітня 2015 року за період 2022 - 2023 роки у розмірі 23193.94 грн та судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині стягнення орендної плати за період з 06 квітня 2022 року по 31 грудня 2023 року, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», в інтересах якої діє ОСОБА_3 , подано на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0188 закінчився 05 квітня 2022 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 155807578 від 11 лютого 2019 року. Доказів протилежного позивачем не надано. Таким чином, судом першої інстанції не враховано, що правовідносини з приводу оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0188 між позивачем та відповідачем припинилися 05 квітня 2022 року, тоді як положення ЗК України з приводу автоматичної пролонгації договорів оренди в період дії воєнного стану набрало чинності 07 квітня 2022 року, тобто вже після закінчення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0188. Внаслідок цього суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо продовження строку дії договору. Більш того у випадку автоматичної пролонгації договору на підставі додаткової угоди від 16 червня 2021 року, як стверджує позивач та погодився суд першої інстанції, строк дії такого мав би становити додатково 7 років, а відтак мав діяти до 05 квітня 2029 року, однак з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0188 від 29 січня 2025 року, відповідачем встановлено, що у 2023 році право оренди такої земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Мрія Фармінг Галичина»

На думку сторони апелянта, заборгованість із виплати орендної плати ОСОБА_2 за 2022 рік (94 дні) складає 2404.23 грн, а за 2023 рік орендна плата стягненню не підлягає у зв`язку з відсутністю чинного договору оренди землі між позивачем та ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

У зв`язку з викладеним просить рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди землі у розмірі 20789.71 грн скасувати та відмовити у позові в цій частині.

25 березня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від позивача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Крамар В.П., надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивовано тим, що 26 червня 2021 року, з метою продовження орендних відносин та приведення тексту договору оренди до вимог чинного законодавства, між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду, якою текст договору оренди викладено у новій редакції. Зокрема, п.4.1 договору оренди (зі змінами) між сторонами узгоджено порядок внесення плати за користування земельною ділянкою - у грошовій формі у розмірі 11596.97 грн за рік оренди. Строковість договору оренди встановлена до 05 квітня 2022 року. Водночас, в п.3.2 договору оренди (зі змінами), позивач та відповідач погодили, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї із сторін цього договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на укладення договору на новий строк (п.3.3 Договору оренди).

Зазначає, що враховуючи відсутність звернення позивача/відповідача щодо припинення договору оренди та орендних відносин, договір оренди є поновленим на новий строк на тих самих умовах. Таким чином, чинними залишаються умови із передачі позивачем в користування відповідачу земельної ділянки та внесення відповідачем орендної плати на користь позивача.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості по орендній платі. При цьому ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Апеляційна скарга подана лише в частині позовних вимог про стягнення орендної плати за період з 06 квітня 2022 року по 31 грудня 2023 року, а тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

05 жовтня 2015 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Розтоцьке» укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.2434 га, кадастровий номер :01:001:0188, терміном на 7 років, що стверджується договором оренди землі.

Згідно додаткової угоди від 13 грудня 2018 року до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0188, за згодою сторін, орендар ТОВ «Розтоцьке» був замінений на ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2021 року, виданого державним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстровим номером 1119 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.2434 га з кадастровим номером :01:001:0188, що знаходиться в селі Гаї-Розтоцькі Тернопільського (раніше - Зборівського) району Тернопільської області.

Позивач набув вищевказану земельну ділянку у власність в порядку спадкування за законом, а відтак набув усі права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі.

16 червня 2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0188.

Згідно п.4.1 вказаної додаткової угоди орендна плата за користування земельною ділянкою становить 11596.97 грн за рік оренди.

Пунктом 3.1 додаткової угоди встановлено строк дії договору оренди до 05 квітня 2022 року.

Згідно п.3.2 вказаної додаткової угоди договір вважається поновленим на той саме строк і на тих саме умовах в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору.

13 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Мрія Фармінг Галичина» укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.2434 га, кадастровий номер :01:001:0188 терміном на 7 років, що стверджується договором оренди землі. Земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0186 передано в оренду ТОВ «Мрія Фармінг Галичина» на підставі договору оренди землі.

Згідно п.9-1 цього договору, орендна плата нараховується з 01 січня 2024 року.

26 вересня 2024 року ОСОБА_2 направив на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» письмову заяву, в якій просив повернути йому грошові кошти за користування земельною ділянкою площею 3.2434 га, кадастровий номер 01:001:0188 за період 2022-2023 р.р. Вказану заяву відповідач отримав 30 вересня 2024 року, що засвідчує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон 161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 статті 21 Закону 161-XIV, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_2 посилався на те, що передбачені договором зобов`язання, а саме виплата орендної плати за 2022 та 2023 роки, відповідачем по справі не були виконані належним чином.

Відповідачем не заперечується, що у 2022-2023 роках орендна плата не перераховувалася.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що термін дії договору з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про оренду земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0188 закінчився 05 квітня 2022 року, однак договір вважається поновленим на той саме строк і на тих саме умовах в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що після 05 квітня 2022 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не продовжувало користуватися земельною ділянкою позивача до кінця 2023 року.

Також матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_2 та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» подавали відповідні заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору, тому обґрунтований є висновок місцевого суду, що відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою позивача і строк дії договору оренди землі був продовжений.

Крім цього, згідно підпункту 1 «б» пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі приватної власності.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що в грудні 2023 році ТОВ «Мрія Фармінг Галичина» стало орендарем вищевказаної земельної ділянки позивача та до нового орендаря перейшли обов`язки сплати орендної плати з 01 січня 2024 року.

Отже розмір заборгованості відповідача за орендними платежами, відповідно до п.4.1 додаткової угоди до договору оренди від 05 жовтня 2015 року, укладеної 16 червня 2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», становить за 2022- 2023 роки 11596.97 грн з розрахунку 11596.97 х 2 = 23193.94 грн.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком, що існують правові підстави захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості по орендній платі, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0188 закінчився 05 квітня 2022 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відсутність запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про поновлення (продовження) договору оренди, з огляду на продовження відповідачем користування земельною ділянкою та наявність мовчазної згоди сторін договору оренди землі про продовження договору оренди, не може бути однозначним доказом припинення орендних відносин.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частина другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 05 травня 2025 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома