Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/303/25
Справа № 279/7318/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №279/7318/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачки зазначивши, що 29 квітня 2023 року близько 20 год. 40 хв. в м.Коростені по вул.Воровського, 89, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Нісан Кашкай», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на велосипеді. Внаслідок ДТП її син ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човникоподібної кістки лівої ноги, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи та виписним епікризом від 02.05.2023 КНП «Коростенська центральна міська лікарня».

У зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою було розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за №0000478 від 05.06.2023. Постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Бовдура С.А. від 31.07.2023 року зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вказаною дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_2 завдано позивачу матеріальні збитки на загальну суму 23998,04 грн., які складаються з: 2080 грн. - за пошкодження велосипеду спортивного на суму 1550 грн., що підтверджується довідкою оцінювача ФОП ОСОБА_4 , а також витрати на проведення незалежної оцінки та визначення вартості пошкоджень велосипеду в сумі 530 грн., що підтверджується договором на проведення незалежної оцінки від 22.07.2024 та квитанціями про оплату за договором; 2483,64 грн. - витрати на придбання ліків у зв`язку із травмуванням у ДТП, що підтверджується фіскальними чеками, 19434,4 грн. - витрати на періодичні її переїзди особистим транспортом до м.Житомир для відвідування сина під час перебування її дитини на стаціонарному обстеженні в КП "Обласний медичний

центр" у м. Житомирі у період з 03.08.2023 по 16.08.2023 року. Під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач був володільцем транспортного засобу «Нісан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_1 . Власником вказаного транспортного засобу відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 керувала джерелом підвищеної небезпеки та допустила зіткнення з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості і в даному випадку на безумовній підставі шкоду має відшкодовувати саме водій ОСОБА_2 , так як керувала джерелом підвищеної небезпеки, незалежно від її вини.

Відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, у зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою відповідачем завдано позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює в 150 000 грн.. Внаслідок ДТП неповнолітній син ОСОБА_3 отримав наступні ушкодження здоров`я: тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човникоподібної кістки лівої ноги, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи та виписним епікризом від 02.05.2023 КНП «Коростенська центральна міська лікарня». У зв`язку з переломом кістки ноги ОСОБА_3 перебував у гіпсі 2,5 місяці, не міг пересуватися, йому було вкрай важко самому себе обслуговувати. Більш того, відразу після ДТП стан здоров`я ОСОБА_3 став погіршуватися, він не міг спати, постійно перебував у стресовому стані, була відсутня концентрація уваги. У зв`язку з цим, у травні 2023 року було проведено медичне обстеження ОСОБА_3 у лікаря-невролога, травматолога та психіатра (виписка з медичної книжки додається), за результатами якого за направленням лікаря-психіатра ОСОБА_3 був госпіталізований до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр». Крім того, через ДТП ОСОБА_3 не зміг повноцінно закінчити 8 клас Коростенського ліцею № 9, у нього були постійні болі в нозі, що прямо обмежило його можливості обслуговувати себе, пересуватися, відвідування та безпосереднього навчання у ліцеї, підтримання стосунків із друзями та однокласниками тощо. За таких обставин, відповідачем на користь позивача має бути відшкодована моральна шкода в сумі 150000 грн.. Позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану джерелом підвищеної небезпеки матеріальну шкоду в сумі 23998,04 грн. та моральну шкоду в сумі 150000 грн..

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачка належним чином повідомлялася про судовий розгляд справи ( ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 08.02.2025 року), відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подала.

Про наявність осіб, які несуть відповідальність за спричинену її діями шкоду (страховик тощо), відповідач не заявила.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За приписами пункту 1 частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди визначено ЦК України.

Відповідно до статті 1187 ЦК України умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого.

Безумовною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності без вини є дія непереборної сили.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Груба необережність потерпілого є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування потерпілому за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки, однак не тягне за собою відповідальності потерпілого за заподіяння шкоди транспортному засобу (ч.2 ст.1193 ЦК України).

Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що 29 квітня 2023 року близько 20 год. 40 хв. в м. Коростені по вул.Воровського, 89, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Нісан Кашкай», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на неповнолітнього сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на велосипеді.

Внаслідок ДТП син позивачки ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човникоподібної кістки лівої ноги, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи та виписним епікризом №5225 від 02.05.2023 КНП «Коростенська центральна міська лікарня».

Постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 31.07.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.06.2023 року за №0000478 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з тимс, що під час розслідування було встановлено, що причною створення аварійної обстановки та виникнення дорожньо-транспортної пригоди і її наслідків стали недотримання вимог Правил дорожнього руху України неповнолітнім велосипедистом ОСОБА_3 .

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.09.2023 року позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП, за те, що 29.04.2023 року о 20.40 годині за адресою АДРЕСА_1 , ухилилась від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та здоров`я неповнолітньої дитини 01.04.2008 року народження, що призвело до того, що неповнолітній порушив ПДР та потрапив у ДТП.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.12.2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої неповнолітнім внаслідок вчинення ДТП було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 37636 гривень матеріальної шкоди, 2000 гривень витрат по оплаті послуг за визначення вартості збитку, 2000 гривень моральної шкоди, 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 1073 гривень 60 копійок судового збору.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 18.03.2025 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.12.20203 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 грн. витрат зі сплати послуг щодо визначення вартості збитку - скасовано. В решті рішення залишено без змін.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 ринкова вартість пошкоджених елементів велосипеда спортивного станом на 22.07.2024 року може скласти 1550 грн..

За договором №231/24 на проведення незалежної оцінки від 22.07.2024 року послуги оціночної діяльості - ФОП ОСОБА_4 позивачем сплачено 530 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №70157339 від 22.07.2024 року

Належних та допустимих доказів того, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відбулась внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, відповідачкою не надані.

В добровільному порядку шкода, завдана неповнолітньому сину позивачки ОСОБА_1 дорожньо-транспортною пригодою, не відшкодована.

З указаних підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди частково у розмірі 4563,64 грн., оскільки вимога стягнення коштів в розмірі 19434, 40 грн. на періодичні переїзди позивачки особистим транспортом з місця проживання до м.Житомира для відвідування сина під час перебування дитини на станціонарному обстеженні в КП "Обласний медичний центр" за період з 03.08.2023 року по 16.08.2023 року у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я після ДТП, наданими доказами не підтверджено.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок, що «будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, ... . У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом».

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених неповнолітнім сином позивачки у зв`язку з перенесеними моральними стражданнями через отримані травми, та враховуючи, що аварійну обстановку, що стала причиною скоєння ДТП, було створено неповнолітнім сином позивачки ОСОБА_3 , тому моральна шкода підлягає частковому задоволенню в розмірі 25000 грн..

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 295,64 грн., оскільки позивачка в силу пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати під час подання позову до суду.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.1166, 1167,1187 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4563 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 64 копійки матеріальної шкоди та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять) гривень 64 копіійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 від 07.03.2013 р., РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Волкова Н.Я.