Справа № 716/680/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

з участю секретаря судових засідань Шафер В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення дітей проживати разом з ним.

Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.05.2010 виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 04. Зазначає, що за час спільного проживання, як подружжя, у них народилися діти, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що протягом останнього часу їх шлюб з відповідачем носить формальний характер. З вересня 2024 року вони спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї послужила несумісність характерів та різних поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просив його розірвати. Також вказав, що малолітні діти залишаються проживати разом з ним після розірвання шлюбу та будуть знаходитись на його утриманні та вихованні, а тому просив встановити такий факт.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про розгляд справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходило.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, відповідно надання сторонам строку на примирення є правом, а не обов`язком суду. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 30.05.2019 (справа № 442/6319/16-ц, провадження № 61-30728св18).

Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.05.2010, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.05.2010. За час перебування в шлюбі у сторін народилися діти, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 від 01.12.2015 виданого виконкомом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та серія НОМЕР_3 від 01.12.2017 виданого виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Подружні стосунки між сторонами погіршилися та починаючи з вересня 2024 року вони не підтримують будь-яких відносин. Не ведуть спільного господарства, бюджети різні. Крім того, береться до уваги також позиція сторін, висловлена в заявах, щодо недоцільності надання строку на примирення, оскільки вони не мають наміру зберегти шлюб.

Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, відсутність між ними протягом тривалого часу будь-яких відносин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Даний факт також вбачається із заяв поданих сторонами.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.05.2010 вбачається, що відповідач під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на наведене та враховуючи те, що відповідач не заявила вимогу про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись вимогами ст. 113 СК України, вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.

Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Після припинення шлюбних стосунків та спільного проживання, спільні діти сторін, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися проживати з позивачем ОСОБА_1 . Останній самостійно займається їх вихованням та утриманням.

Той факт, що діти проживають разом з батьком та перебувають на його самостійному вихованні та утриманні підтверджується зокрема договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 09.04.2025. Зокрема з п. 1.2, 1.3 Договору вбачається, що відповідно до цього договору Батьки домовились про місце проживання дітей та про порядок здійснення батьківських прав батьком та матір`ю, яка проживатиме окремо від дітей. Місцем проживання дітей визначили місце проживання батька. У разі зміни місця проживання дітей, батько зобов`язався попереджувати матір письмово із вказуванням точного місця проживання дітей не пізніше одного місяця з моменту зміни місця поживання. Крім того, відповідно до змісту п. 3.1 договору батько зобов`язується самостійно повністю матеріально забезпечувати, виховувати та утримувати дітей; приймати рішення, які пов`язані з вихованням, перебуванням, проживанням, навчанням, лікуванням та оздоровленням дітей. Батько зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дітей з матір`ю.

Як вбачається з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 01.04.2025, а також довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів № 512 від 03.04.2025, позивач ОСОБА_1 не судимий, до кримінальної та іншої відповідальності не притягувався, на обліку в наркологічному та інших диспансерах не перебуває.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно додовідки про реєстрацію місця проживання особи, мати дітей, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована окремо від позивача з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки наданої відповідним медичним закладом «Health house» від 03.04.2025 встановлено, що на медичні огляди до лікаря з дітьми звертається батько. Останнім часом батько самостійно приймав участь у їхньому лікуванні, за крайній період матері на прийомах з дітками не було.

Відповідно до Довідки про участь батьків учня 3-Б класу Горішньошеровецького ОЗЗСО І-ІІІ ступенів у шкільному житті дитини, на підставі інформації класного керівника ОСОБА_7 , учень 3-Б класу ОСОБА_3 регулярно відвідує заняття у школі. Хлопчик завжди охайний, доглянутий, старанний, домашні завдання виконує вчасно. Батько дитини спілкується з вчителями, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Дитину до школи приводить і забирає батько.

Згідно з Довідкою, підписаною Головою ЧОО «Всеукраїнський союз Таеквон-до» про участь батьків учня 3-Б класу Горішньошерівського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів у шкільному житті дитини, на підставі інформації від тренера ОСОБА_8 про участь батьків у спортивному житті дитини, учень ОСОБА_9 регулярно відвідує заняття, які проходять в Гімназії №13 м. Чернівці по вул. Дібровецька, 5а. Хлопчик завжди охайний, доглянутий, старанний. Батько дитини спілкується з тренером, який навчає сина, цікавиться спортивним життям дитини. Дитину на тренування привозить та забирає батько.

Відповідно до Довідки про участь батьків учениці 1-А класу Горішньошерівського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів у шкільному житті дитини, на підставі інформації класного керівника ОСОБА_10 , учениця 1-А класу ОСОБА_4 регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута, старанна, спокійна та врівноважена. Батько дитини спілкується з вчителями, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Дитину до школи приводить і забирає батько.

Крім того, факт, що діти проживають з позивачем ОСОБА_1 підтверджені письмовими показами свідків, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Відповідно до ст.ст. 155, 157 СК України - батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61- 14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини самостійного виховання та утримання батьком неповнолітніх дітей, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Окрім того, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, щодо наявності між сторонами спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати їх спільні діти, після розірвання шлюбу малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно залишити проживати разом із їх батьком ОСОБА_1 , на його самостійному утриманні та вихованні.

За вказаних обставин та з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне також встановити такий факт в судовому порядку, оскільки це відповідатиме законним правам та інтересам позивача, а також малолітніх дітей.

Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України у випадку відсутності згоди щодо визначення місця проживання неповнолітньої (малолітньої) дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 02.05.2010 виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 04.

Малолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Малолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує дітей віком до 18 років - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 21.12.2019, органом 7316, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 21.12.2019, органом 7316, зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 .

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ