Справа№938/435/22
Провадження № 2/938/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

представника позивача Рокетської С.В., яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Юрчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області зі позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFVWGA00000024 від 20.12.2006 року в розмірі 22 250,35 [Долар США], яка за курсом 36,56 гривень відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2022 року становить 813472,80 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20.12.2006 року уклали кредитний договір № IFVWGA00000024. Згідно з цим договором АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 7750,00 [Долар США], а відповідач зобов?язався повернути його та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно до договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку зі зазначеними порушеннями зобов`язань відповідач станом на 15.08.2022 року має заборгованість 22 250.35 [Долар США], яка складається з наступного: 3872.83 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5692.07 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 474.43 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12 211.02 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Від відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву ( а.с. 31-33, т.1), в якому відповідач просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі на підставі заяви про застосування позовної давності. Відзив обгрунтовано тим, що кредитний договір укладено 19.12.2006 року до 19.12.2016 року, тому за цим договором сплив строк позовної давності 19.12.2019 року, позовна заява подана через три роки після спливу позовної давності у 2022 році. Крім того, після закінчення строку кредитного договору та відповідно спливу строку кредитування, позивач не мав права нараховувати проценти та інші платежі за кредитним договором (комісія та неустойка). З приводу зарахування грошових коштів 17.09.2021 року в сумі 160,07 доларів США, то вказане зарахування не перериває позовну давність, крім того відповідач добровільно не погашав вказаний кредит, оскільки грошові кошти були зараховані на погашення кредиту без волевиявлення відповідача, а саме під час перерахування коштів на поповнення кредитної карти Аваль банку, з якої оплачувалося навчання сина в м. Києві в філії Луганської державної академії культури та мистецтва, але система зняла всю суму на погашення заборгованості за договором. Відповідач неодноразово звертався до банку та суду з приводу одностороннього зняття вказаних грошових коштів. Позивач неодноразово подавав позовні заяви ( стягнення на предмет іпотеки) та вчиняв виконавчі написи, які були визнані такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 07.11.2022 року продовжено строк підготовчого провадження.

Від представника позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с. 76-77, т.1), в якій він просив позовні вимоги задоволити повністю, оскільки позивачем зобов`язання за кредитним договором не виконано. Щодо позовної давності, представник позивача вказав, що позовна давність при звернені до суду дотримана оскільки відповідно до п. 5.1 кредитного договору, договір діє з моменту укладення до повного виконання зобов`язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов?язань. Просив позов задоволити.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року призначено в цій справі судовоекономічну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року поновлено провадження в справі в зв`язку з поступленням від Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ повідомлення, що експерт даного напрямку дослідження призваний до лав Збройних Сил України, в зв`язку з чим до виконання слід залучити іншу експертну установу.

Ухвалою суду від 05.05.2023 року замінено експертну установу з Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ на Чернівецьке відділення Київського НДІСЕ, якому доручено провести судовоекономічну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року поновлено провадження у справі в зв`язку з надходження від Чернівецького відділення Київського НДІСЕ повідомлення про те, що зазначені експертизи не проводяться в зв`язку з мобілізацією судового експерта до Збройних Сил України та повернуто матеріали цивільної справи.

Ухвалою суду від 15.08.2023 року замінено експертну установу з Чернівецького відділення Київського НДІСЕ на Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року поновлено провадження в справі за клопотанням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання документів необхідних для проведення експертизи та витребувано документи необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року повторно витребувано документи необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 31.01.2024 року направлено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України необхідні документи для проведення експертизи, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 04.09.2024 року поновлено провадження у справі в зв`язку з поступленням від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду висновку експерта від 06.08.2024 року №23741/23-71 за результатами проведення судової економічної експертизи та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від представника відповідача адвоката Юрчук С.В. до суду поступила заява, в якій вона просила врахувати під час ухвалення рішення сплату ОСОБА_1 грошових коштів після винесеного рішення Верховинським районним судом Івано-Франківської області від 20.02.2014 року на загальну суму 505 дол США, а саме: 11.03.2014 року 200 дол. США, 19.05.2014 року 25 дол. США, 30.05.2014 року 30 дол. США, 16.06.2014 року - 30 дол. США, 17.07.2014 року 60 дол. США, 17.09.2021 року 160 дол. США.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити з підстав наведених у ньому.

Відповідач та її представник у судовому засіданні просили позов задоволити частково, не стягувати з відповідача судовий збір в розмірі 12 202,09 гривень та не утримувати нарахування комісії та пені за кредитним договором в сумі 1 152,41 доларів США, вказавши, що заборгованість за кредитним договором від 20.12.2006 року становить 5 305,69 дол. США, що за курсом 7,99 гривень відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2013 року складає 42 392,46 гривень.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору та приходить до такого висновку.

Згідно зі ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1ст. 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У ч.ч.1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 (а.с. 7-8, т.1), предмет договору кредитні кошти надані банком шляхом надання готівкою через касу на строк з 20.12.2006 року по 19.12.2016 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 7000,00 доларів США (сім тисяч доларів США 00 центів) на реконструкцію квартири, а також у розмірі 750,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансовою інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з «20» по «25» число кожного місяця.

Відповідно до п. 1.3 цього договору забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за даним договором виступає іпотека квартири: однокімнатна квартира в двоповерховому будинку, АДРЕСА_1 , а також всі інші договори застави, іпотеки, поруки і т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за даним договором.

Згідно з п.5.1 вказаного договору зазначено, що даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту згідно п.1 і набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, інших частинах- з моменту надання позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Із договору іпотеки від 10.01.2007 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом (а.с. 98-103, т.1), вбачається, що предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3 договору (однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 ) в забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (п.1). За цим договором (п.33) іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024, укладеного між банком та ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2014 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 29.30 м.кв., яка розташована в АДРЕСА_2 , виселення відповідачів та інших осіб (а.с. 133-135, т.1), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024, укладеним між РАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 в розмірі 7000 дол. США, заборгованість за кредитом на загальну суму 5305,69 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2013 року складає 42 392,46 гривень, а саме 33184,71 грн. (4153,28 дол. США )- заборгованість за кредитом; 6747,95 грн. (844,55 дол. США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1203,45 грн.(150,62 дол. США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1256,35 грн.(157,24 дол. США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 29,30 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 14.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Верховинської РНДК Павлюком І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2202 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки у спосіб, передбачений ст.41 Закону України "Про іпотеку".

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.04.2014 року (а.с. 136-137, т.1) залишено без зміни рішення Верховинського районного суду від 20 лютого 2014 року.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2014 року (а.с.142-143, т.1) відмовлено в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації про виселення із квартири, яка є предметом іпотеки та розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.01.2015 року (а.с.148-150, т.1) скасовано рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2014 року, ухвалено нове, яким позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задоволено, виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з неповнолітніми ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року (а.с.154-155, т.1) скасовано рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.01.2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.08.2015 року (а.с. 156-159, т.1) скасовано рішення Верховинського районного суду від 27.10.2014 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації про виселення із житла та стягнення судових витрат.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2022 року (а.с.170-171, т.1) задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна, Верховинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса виданого 18.02.2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №353 таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №353, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною 18.02.2019 року, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яке передано в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого 10.01.2007 року державним нотаріусом Верховинської районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154 цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Як вбачається з цієї постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18) здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Як зазначалося вище, рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2014 року констатовано заборгованість за кредитним договором № IFVWGA00000024, укладеним 20.12.2006 року між РАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , на загальну суму 5305,69 доларів США, на яку звернуто стягнення на предмет іпотеки, та до якої включено 4153,28 дол. США - заборгованість за кредитом; 844,55 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 150,62 дол. США - заборгованість за комісією за користування кредитом; 157,24 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Враховуючи вищевказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду, у даній справі позивач, вимоги якого не задоволені за рахунок іпотечного майна, повинен був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, але нарахованих тільки по час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, тобто на загальну суму 5305,69 доларів США.

Крім того, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 06.08.2024 року №23741/23-71 (а.с.10-22, т.4), розрахунок заборгованості за кредитом (тілом кредиту), заборгованості по відсотках за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, який поданий позивачем АТ КБ «ПриватБанк» станом на 15.08.2022 року не відповідає умовам укладеного кредитного договору від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 та нормам чинного законодавства. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 з урахуванням умов вказаного кредитного договору, рішення Верховинського районного суду від 20.02.2014 року в справі № 340/897/13-ц, введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020 року, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та введення на території України воєнного стану від 24.02.2022 року, станом на 15.08.2022 року документально підтверджується в сумі 5 305,69 дол. США, що по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 194 021,66 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 4 153,28 дол. США (в гривневому еквіваленті 151 879,64 грн); заборгованість по процентам 844,55 дол. США (в гривневому еквіваленті 30 884,01 грн), заборгованість по комісії за користування кредитом 150,62 дол. США (в гривневому еквіваленті 5 507,96 грн), пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 157,24 дол. США (в гривневому еквіваленті 5 750,05 грн). В межах наданих документів, отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором № IFVWGA00000024 від 20.12.2006 за період з 23.10.2013 року по 02.02.2023 року, не вбачається.

Із додатку №1, долученого до висновку експерта №23741/23-71 результату дослідження банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» по клієнту ОСОБА_1 за період 20.12.2006 року до 05.12.2023 року щодо виконання зобов`язань за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 (а.с. 23, т.4), останньою здійснено погашення заборгованості після 20.02.2014 року, а саме: 11.03.2014 року 200 дол. США, 19.05.2014 року 25 дол. США, 30.05.2014 року 30 дол. США, 16.06.2014 року - 30 дол. США, 17.07.2014 року 60 дол. США, 17.09.2021 року 160 дол. США, загальний розмір становить 505 дол. США.

Зважаючи на наведені обставини, слід погодитися з висновком судової економічної експертизи від 06.08.2024 року щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 з урахуванням умов вказаного кредитного договору, рішення Верховинського районного суду від 20.02.2014 року в справі № 340/897/13-ц, введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020 року, а також запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та введення на території України воєнного стану від 24.02.2022 року, станом на 15.08.2022 року документально підтверджується в сумі 5 305,69 дол. США, в тому числі: заборгованість за кредитом 4 153,28 дол. США, заборгованість по процентам 844,55 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 150,62 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 157,24 дол. США.

При цьому, слід врахувати добровільну сплату відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором після 20.02.2014 року, тобто після ухвалення рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2014 року, в сумі 505 дол. США, що підтверджується навіть доказами, наданими позивачем, та додатком №1, долученого до висновку експерта №23741/23-71 результату дослідження банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» по клієнту ОСОБА_1 за період 20.12.2006 року до 05.12.2023 року щодо виконання зобов`язань за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 (а.с. 23, т.4)

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.12.2006 року № IFVWGA00000024 ОСОБА_1 становить 4 800, 69 доларів США (5 305,69-505), яка складається з 4153,28 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 647,41 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що незалежно від валюти боргу (грошової одиниці, в якій обчислено суму зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є національна валюта України - гривня. У разі визначення у зобов`язанні грошового еквівалента в іноземній валюті сума, що підлягає сплаті за цим зобов`язанням, визначається у гривні за офіційним курсом відповідної валюти, встановленим НБУ, на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено судом, відповідачем порушені договірні зобов`язання у частині своєчасної та повної сплати заборгованості за кредитним договором.

Зважаючи на зазначене, враховуючи, що в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, а ст.533 ЦК України передбачено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (що й стало підставою для звернення позивача з позовом за захистом свого права), суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення грошової суми у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову.

Вказане узгоджується з позиціями ВС від 07.04.2018 року в справі № 916/1435/17; ВСУ від 21.06.2017 року в справі № 910/2031/16.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №IFVWGA00000024 від 20.12.2006 року становить 4 800, 69 доларів США, що в гривневому еквіваленті встановленого НБУ станом на 14.09.2022 року (дата подання позову) в розмірі 36,56 гривень, відповідає 175 513, 23 гривень, з яких 4153,28 доларів США, що по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 151 843,92 гривні - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 647,41 доларів США, що по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 23 669, 31 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідач у відзиві на позову заяву просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності - 19.12.2019 року.

З приводу цього слід зазначити, що вч. 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. Одночасно у ч.1 ст.264 ЦК України закріплено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Як вбачається з позиції ВС, зазначеній у постанові від 30.05.2018 року в справі №161/20278/14-ц., часткове погашення заборгованості позичальником не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності, якщо платежі в рахунок погашення заборгованості здійснені під час примусового виконання судового рішення. Переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника.

Із додатку №1 долученого до висновку експерта вбачається сплата відповідачем 17.09.2021 року 160 дол. США, яку сторона відповідача просила врахувати під час розрахунку заборгованості за договором від 20.12.2006 року № IFVWCA00000024.

При цьому суд звертає увагу, що доказів здійснення платежу 17.09.2021 року в розмір 160 дол. США під час примусового виконання судового рішення, суду не надано.

Крім того посилання відповідача про те, що ці кошти перераховувалися для оплати навчання сина не знайшло свого підтвердження.

Зважаючи на наведені обставини, позивачем не пропущено строк позовної давності щодо подання позову до суду.

У ст. 265 ЦПК України передбачено, що в рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат.

Згідно зі ч.1, п. 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку зі частковим задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 632,70 гривень (175 513,23*12202,09/813472,80). Одночасно суд звертає, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, а відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідачем до матеріалів справи долучено квитанцію від 23.10.2023 року про оплату послуг експерта в розмірі 24 228,89 гривень. У зв`язку зі частковим задоволення позову з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на проведення експертизи пропорційно розміру задоволених вимог, тобто в розмірі 19001,31 гривня (813472,80-175513,23)*24228,89/813472,80).

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 139, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №IFVWGA00000024 від 20.12.2006 року в розмірі 4 800, 69 доларів США, що становить 175 513 (сто сімдесят п`ять тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 23 копійки (по курсу долара США в розмірі 36,56 гривень, встановленого НБУ в гривневому еквіваленті станом на 14.09.2022 року), з яких

- 4153,28 доларів США, що по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 151 843 (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот сорок три) гривні 92 копійки - заборгованість за кредитом (тілом кредиту)

- 647,41 доларів США, що по курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 23 669 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 31 копійка заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 632 (дві тисячі шістсот тридцять дві) гривні 70 копійок.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на експертизу в розмірі 19001 (дев`ятнадцять тисяч одна) гривня 31 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення з врахуванням ч.3 ст.124 ЦПК України складено 05.05.2025 року

Суддя Наталія ЧЕКАН