Справа № 345/189/25
Провадження № 2/346/954/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Профіт Капітал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2019 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено кредитний договір №Z75.00111.005767358, відповідно до умов якого банк надав їй як позичальнику на поточні потреби кредит (грошові кошти) у сумі 18 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою процентів в розмірі 9,99 % річних від залишкової суми, строком до 01.10.2021 року, а позичальник зобов`язувалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості. Також, 14.08.2019 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено угоду №С-111-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої АТ «Ідея Банк» надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт якої становить 10 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом розмірі 48,00 % річних строком до 14.08.2024 року. Крім того, 24.05.2017 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено угоду №С20.033.13241 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої АТ «Ідея Банк» надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт якої становить 10 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом розмірі 24 % річних строком до 24.05.2024 року. Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти у вказаному розмірі, а також відкривши поточний рахунок та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного угодами.

Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість, яка станом на 19.12.2023 року позивачем визначена: за договором № Z75.00111.005767358 в сумі 38 845 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 15 248,71 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 5 025, 65 грн.; за нарахованими та несплаченими комісіями 18 570,64 грн.; за договором № С-111-0 в сумі 22 591,76 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 8 577,94 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 14 013,82 грн.; за договором № С20.033.13241 в сумі 27 058,04 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 9 196,46 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 17 861,58 грн.

22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» (якому відповідно до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року перейшло право грошової вимоги від АТ Ідея Банк ) та позивачем укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає (передає) ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за плату належні йому права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед банком та визначені в реєстрі боржників, зокрема, за кредитними договорами та угодами № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року, №С-111-0 від 14.08.2019 року та № С20.033.13241 від 24.05.2017 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 88 494,80 грн. та судові витрати, які складаються із 3 028 грн. сплаченого судового збору та 21 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

08.04.2025 року представник відповідача, адвокат Курко В.М. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є первинні документи і у разі зміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі первинні документи. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно з трьома кредитними договорами на рахунок відповідача, не долучено жодних квитанцій про зарахування їй кредитних коштів; відсутні відомості щодо відкриття відповідного кредитного рахунку, а також докази фактичного використання відповідачем кредитних коштів. Додані до позовної заяви копії кредитних договорів, факторингових договорів, розрахунки заборгованості не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. У зв`язку із недоведеністю позивачем факту перерахування коштів, а також їх використання відповідачем, відсутні підстави для стягнення з останньої на користь товариства заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Крім того, із кредитних договір вбачається, що кредитор нараховував відсотки уже після річного строку кредитування, пролонгації дій договорів не здійснено; позивач звернувся до суду з вимогою, з дня виникнення права на яку, минуло більше трьох років. Тому представник відповідача просить в задоволені позовних вимог відмовити. Водночас, судом встановлено, що даний відзив не містить підпису відповідача/представника, а тому суд його до уваги не бере.

28.04.2025 року представник позивача ОСОБА_2 через систему Електронний суд подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що зарахування кредитних коштів та часткове погашення заборгованості підтверджено випискою по рахунку; у поданому відзиві відповідач не заперечує факт укладення кредитних договорів, а лише - борг без відповідних доказів. Звертає увагу, що розрахунок заборгованості здійснений саме АТ «Ідея Банк» станом на 19.12.2023 року, а право вимоги перейшло до позивача за вже сформованим розрахунком заборгованості. Строки позовної давності не пропущені з огляду на дію воєнного стану в Україні та ведення карантину. Таким чином, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в поданих письмових поясненнях просить розгляд справи проводити у її відсутності ( а.с. 147-158 ).

Відповідач та її представник в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причин своїх неявок суду не повідомили, не звернулися із заявою про розгляд справи в їхній відсутності.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та її представника.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 24.05.2017 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С20.033.13241, яка укладається згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменті її випуску ( а.с. 13-14 ).

Згідно з п. 3, 3.1, 3.2, 3.3 угоди банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 200 000 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10 000 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличним та без ризиковим, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 24,00% річних.

Відповідно до п. 4 угоди повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором здійснюються згідно умов договору, типового графіку та розрахунку сукупної вартості кредиту, а також тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням угоди клієнт підтвердила, що ознайомлена з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту.

Згідно з п. 5, 5.1, 5.3 угоди сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет - сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згоден. Клієнт гарантує, що банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даної угоди йому вручено банком при підписанні угоди; умови даної угоди він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.

Згідно з п. 5.7. договору у разі невиконання клієнтом цієї угоди або відсутності коштів у клієнта, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до клієнта, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості клієнта.

Як зазначено в п.7 договору, ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою.

Також в день підписання угоди, між ПрАТ "Уніка Життя" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування життя № ПБ КК 1, об`єктом страхування за яким є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язанні з життям застрахованої особи ( а.с. 15 ).

Судом також встановлено, що 14.08.2019 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-111-0, яка укладається згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до умов якого банк відкриває в рамках банківського продукту Card Blanche White Cross+ ID Іnsurance поточний рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard ( а.с. 9).

Згідно з п. 3, 3.1, 3.2, 3.3 угоди банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 200 000 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10 000 грн. та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 48,00% річних.

Відповідно до п. 4, 4.9 угоди клієнт ознайомився з умовами угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком погоджується. Клієнт підтвердив, що перед укладенням угоди ознайомлений з інформацією необхідною для отримання кредиту, викладеною в паспорті споживчого кредиту, порівняння різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення договору.

14.08.2019 року відповідач заповнила заяву-анкету, в якій зазначила свої анкетні та паспортні дані, адресу реєстрації та фактичну адресу, контактні номери телефонів, соціальний статус, дохід та підписала довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.10-12).

Крім того, що 01.10.2019 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено договір кредиту та страхування №Z75.00111.005767358, відповідно до пунктів 1.1 - 1.4, 1.6 якого банк надав позичальнику кредит на наступних умовах: тип кредиту простий; сума кредиту 18 000 грн.; процента ставка 9,99% ( змінювана ); строк кредиту - 24 місяці; дата повернення кредиту 01.10.2021 року (а.с. 6).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлюється плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку.

Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 0.49% (п. 1.8 договору).

Відповідно до п. 2 договору нанесенням власноручного підпису під цим договором відповідач акцептувала оферту АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та уклала договір добровільного страхування життя № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року для клієнтів банку, який згідно зі ст. 634 ЦК є «Договором приєднання» та складається з невід`ємних частин: частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначена у п.2.1 цього договору, та частини 2 «Загальні умови» ДСЖ затвердженої страховиком форми (оферти), яка містить всі істотні умови, передбачені ст. 16 Закону України «Про страхування», та розміщена на офіційному веб-сайті страховика, з якими страхувальник погоджується шляхом підписання цього договору.

Як йдеться по тексту договору, позичальник погоджується, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови, а також підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і тарифами, в тому числі з паперовими версіями розміщеними у відділенні банку або кредитного посередника; підтвердив, що ознайомився з інформацією, необхідною для отримання споживчого кредиту, з наявними та можливими видами кредитування у банку, для прийняття усвідомленого рішення (п. 3, 3.2, 3.3, 3.11 договору).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , визначено умови кредитування (тип кредиту споживчий кредит, сума/ліміт кредиту 18 000 грн., строк кредитування 24 місяці; процента ставка 9,99%; тип процентної ставки - змінювана; мета отримання кредиту споживчі цілі; плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,70% щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом 31 597,46 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 31 597,46 грн.; реальна річна процента ставка 117,41905214%; порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення (а.с. 7). Банк свої зобов`язання виконав, перерахувавши кредитні кошти на рахунок відповідача в розмірі 18 000 грн., що підтверджується ордером-розпорядженням №1 та №2 про видачу кредиту від 01.10.2019 року ( а.с. 8 ).

Відповідно до даних довідок - розрахунків заборгованість відповідача станом на 19.12.2023 року за договором №С20.033.13241 становить 27 058,04 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 9 196,46 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 17 861,58 грн.; за договором №С-111-0 від 14.08.2019 року - 22 591,76 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 8 577,94 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 14 013,82 грн.; за договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року - 38 845 грн., що складається із заборгованості: за основним боргом 15 248,71 грн.; за нарахованими та несплаченими відсотками 5 025, 65 грн.; за нарахованими та несплаченими комісіями 18 570,64 грн. ( а.с. 19, 29, 55 ).

Згідно з виписками за договорами, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідач як позичальник частково виконувала свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Крім того, згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_3 - 01.10.2019 року ОСОБА_1 видано кредитні кошти за кредитним договором №Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року в сумі 18 000 грн. (а.с.17-18, 20-28, 30-54).

19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» ( клієнт ) та ТОВ «Оптіма Факторинг» ( фактор ) укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п.2.1 якого клієнт відступає, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором ( а.с. 59-65 ).

Відповідно до п. 2.2 договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників ( Додаток № 2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п.4.1, 5.1 договору фактор зобов`язується сплати клієнту суму фінансування у розмірі 11 576 112,00 грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом трьох банківських днів після отримання реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі та підписання сторонами реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору.

Згідно з платіжною інструкцією №45 від 20.12.2023 року ТОВ «Оптіма Факторинг» перерахувало на рахунок АТ «Ідея банк» фінансування згідно з договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року в сумі 11 576 112,00 грн. ( а.с. 73).

Відповідно до друкованого реєстру боржників №1, №2 від 19.12.2023 року до договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_4 ) за кредитним договором №С20.033.13241 від 24.05.2017 року в сумі 27 058,04 грн., з яких: 9 196,46 грн. - за основним боргом; 17 861,58 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором №С-111-0 від 14.08.2019 року в сумі 22 591,76 грн., з яких: 8 577,94 грн. - за основним боргом; 14 013,82 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року в сумі 38 845 грн., з яких: 15 248,71 грн. - за основним боргом; 5 025, 65 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; 18 570,64 грн. - за нарахованими та несплаченими комісіями ( а.с. 66-72).

Судом також встановлено, що 22.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал » (фактор) та ТОВ «Оптіма Факторинг» (клієнт) укладено договір факторингу № 22/12-2023, згідно з п.2.1 якого клієнт відступає, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором ( а.с. 75-79 ).

Відповідно до п. 2.2 договору права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників ( Додаток № 2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору .

Згідно з п.4.1, 5.1 договору фактор зобов`язується сплати клієнту суму фінансування у розмірі 11 861 032,61 грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом трьох робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді , друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Права вимоги, строк платежу за яким настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому, вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 цього договору.

Згідно з друкованим реєстром боржників №2 та №3 до вказаного договору позивач набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_4 ) за кредитним договором №С20.033.13241 від 24.05.2017 року в сумі 27 058,04 грн., з яких: 9 196,46 грн. - за основним боргом; 17 861,58 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором №С-111-0 від 14.08.2019 року в сумі 22 591,76 грн., з яких: 8 577,94 грн. - за основним боргом; 14 013,82 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року у сумі 38 845 грн., з яких: 15 248,71 грн. - за основним боргом; 5 025, 65 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; 18 570,64 грн. - за нарахованими та несплаченими комісіями ( а.с. 80-86 ).

Крім того, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором факторингу щодо оплати суми фінансування (пункт 4.1. договору), що підтверджується копією платіжного доручення від 26.12.2023 року на суму 11 861 032,61 грн. ( а.с. 87 ).

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту сторона відповідача суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування ОСОБА_1 наданими їй кредитними коштами, а також на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості. Більше того, відповідачем не надано суду контррозрахунок суми заборгованості, який суд міг би належним чином оцінити про невірність наданого позивачем розрахунку, клопотань про призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку умовам кредитного договору не заявлялось. Відтак, у суду відсутні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами.

Оскільки судом встановлено, що відповідач уклала кредитні договори, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеним між ним та кредитодавцем (правонаступником) відповідача договором факторингу, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №С20.033.13241 від 24.05.2017 року в розмірі 27 058,04 грн., з яких: 9 196,46 грн. - за основним боргом; 17 861,58 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором №С-111-0 від 14.08.2019 року в сумі 22 591,76 грн., з яких: 8 577,94 грн. - за основним боргом; 14 013,82 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками; за кредитним договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року у сумі 20 274,36 грн., з яких: 15 248,71 грн. - за основним боргом; 5 025, 65 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками, підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, яка нараховувалась за кредитни договором №Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Частиною третьою статті 13 ЦК України передбачено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів » текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися не змінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1, та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління НБУ постановою № 49 від 08 червня 2017 року затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанова Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

Згідно п. 1.5 кредитного договору №Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлюється плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку».

Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем, встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,70 % щомісячно, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування".

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Отже, суд приходить до висновку, що положення п.1.5 вищевказаного кредитного договору про щомісячну сплату комісії (плату за обслуговування кредитної заборгованості), є нікчемними в силу ст.228 ЦК України. А тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за несплаченими та нарахованими комісіями в розмірі 18 570,64 грн. слід відмовити.

У зв`язку з наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 69 924,16 грн., з яких: 27 058,04 грн. - заборгованість за кредитним договором №С20.033.13241 від 24.05.2017 року; 22 591,76 грн. - заборгованість за кредитним договором № С-111-00 від 14.08.2019 року; 20 274,36 грн. - заборгованість за кредитним договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позов у розмірі 69 924,16 грн., що становить 79,01 % від заявлених вимог в розмірі 88 494,809 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 392,42 грн.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; додаткову угоду №1/1 від 01.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; акт №1 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.12.2024 року; наказ про прийняття на роботу від 28.06.2024 року №02-К, платіжну інструкцію від 20.12.2024 року з призначенням платежу «сплата за послуги по стягненню заборгованості згідно акут №1 від 12.12.2024 року по договору №02-24 від 01.07.2024 року»; довіреність від 11.09.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с. 88-92, 94-96, 100, 101 ).

Як встановлено судом, 01.07.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правничий курс» укладено договір про надання правничої допомоги №02-24, згідно з умовами якого останнє прийняло на себе зобов`язання з надання клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язався прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору (пункт 1.1. договору (а.с. 88-91)).

Згідно з пунктом 3.1. договору клієнт сплачує на користь об`єднання винагороду, розмір якої визначається та фіксується сторонами додатково в акті прийому-передачі наданої правничої допомоги в залежності від строків вирішення спірних правовідносин, ступені важкості справи, обсягу правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта.

Підпунктом 3.3.5 договору передбачено, що винагорода виплачується у національній грошовій одиниці України шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок об`єднання, вказаний у договорі, протягом 7 (семи) банківських днів від дати підписання сторонами акта прийому - передачі наданої правової допомоги та на підставі наданого об`єднанням рахунку.

Відповідно до умов додаткової угоди №1/1 року до договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, додаткова фіксована винагорода адвокатського об`єднання «Правничий курс» за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви до суду (однієї) згідно з реєстром боржників складає 7 000,00 грн. ( а.с. 92).

Згідно з п. 1 акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» сплачує на користь адвокатського об`єднання 7 000 грн. за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви для направлення до суду, зокрема, щодо ОСОБА_1 за кредитними договорами №С20.033.13241 від 24.05.2017 року, №С-111-00 від 14.08.2019 року, № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року ( а.с. 94 ).

Відповідно до копії платіжної інструкції №1084 від 20.12.2024 року ТОВ «Коллект Центр» сплатило АО «Правничий курс» 140 000 грн. оплати послуг по стягненню заборгованості згідно з актом №1 від 12.12.2024 року за договором №02-24 від 01.07.2024 року ( а.с. 96 ).

Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 21000 грн. є завищеним, зважаючи на складність справи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг. Крім того, вартість вказаних послуг є необґрунтованою, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру та з конкретних обставин справи, пов`язаність витрат з розглядом справи. Оскільки вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є дещо завищеним, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат до 4000 грн.

На підставі ст. ст. 207, 509, 512, 525, 526, 530, 610, 625, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077-1078 ЦК України та, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 137, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" (, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8), заборгованість в загальному розмірі 69 924 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 16 копійок, з яких:

- за кредитним договором №С20.033.13241 від 24.05.2017 року в загальному розмірі 27 058 (двадцять сім тисяч п`ятдесят вісім) гривень 04 копійки, визначену станом на 19.12.2023 року;

- за кредитним договором №С-111-00 від 14.08.2019 року в загальному розмірі 22 591 (двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто одна) гривня 76 копійок, визначену станом на 19.12.2023 року;

- за кредитним договором № Z75.00111.005767358 від 01.10.2019 року в загальному розмірі 20 274 (двадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 36 копійок, визначену станом на 19.12.2023 року;

В решті вимог відмовити в зв`язку з їхньою безпідставністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 2 392 (дві тисячі триста дев`яносто дві) гривні 42 копійки сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал", , юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 02 травня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.