Суддя Попова В. О.
Справа № 631/723/24
Провадження № 2/644/511/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 травня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором

У С Т А Н О В И В:

Позивач в особі директора Мостовенка О.І., звернувся до Нововодолазьского районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 423785 від 25.11.2020, укладеного між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем у розмірі 93 903 грн 65 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.11.2020 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 423785, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 31 250 грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.11.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених договором кредиту. Пунктом 1.5. договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. 26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 423785 від 25.11.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є ОСОБА_1 . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 423785 від 25.11.2020. Загальний розмір заборгованості станом на 08.04.2024 становить 93 903 грн 65 коп., з яких 30 189 грн 48 коп. заборгованість за тілом кредиту, 45 435 грн 07 коп. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 18 279 грн 10 коп. заборгованість нарахованими відсотками згідно договору кредиту. Вказану заборгованість просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Нововодолазьского районного суду Харківської областівід 11.10.2024, вищезазначена цивільна справа була направлена до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.11.2024 цивільну справу № 631/723/24, провадження 2/644/4221/24 передано в провадження судді Попової В.О.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року позовну заяву прийнято, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. У позовній заяві зазначено, що розгляд справи просять проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

25.11.2020 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 423785 про надання споживчого кредиту (а.с. 4-5).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.п. 1.3.-1.8., сума кредиту (загальний розмір) - 31 250 грн 00 коп., тип кредиту кредит; строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 25.11.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору (далі Графік платежів); тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 126,32 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 85 776,72 % грн.

Відповідно до п. 2.1. кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 25 000 грн 00 коп. на поточний рахунок споживача НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк» або на інший поточний рахунок споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав Товариству у будь-який спосіб; у розмірі 6 250 грн 00 коп. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5. Договору.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору № 423785 про надання споживчого кредиту, сторони узгодили графік платежів (а.с. 8).

Крім того, 25.11.2020 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено всі умови кредитування, аналогічно викладеному в Договорі № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020 (а.с. 7).

Підписання вказаних документів здійснено ОСОБА_1 власноруч.

Підписавши Договір № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020, сторони договору погодили всі істотні умови договору, а проставленням споживачем ОСОБА_1 свого підпису в договорі свідчить про повну обізнаність та згоду з усіма умовами договору.

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується платіжним дорученням № 3836 від 25.11.2020, згідно якого ТОВ «Слон кредит» перерахувало ОСОБА_1 кошти в розмірі 25 000 грн за кредитним договором № 423785 від 25.11.2020 (зворотні бік а.с. 8).

26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» передало (відступило) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників (а.с. 12-14).

З наданої позивачем копії акту приймання - передавання реєстру боржників до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 вбачається, що ТОВ «Слон кредит» передав, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняв Реєстр Боржників, після чого, з урахуванням умов Договору факторингу, від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «Вердикт капітал» переходять права вимоги заборгованості до боржників і ТОВ «Вердикт капітал» стає неовим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (зворотній бік а.с. 14).

Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020 (а.с. 15-16, 17).

Відповідно до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а ТОВ «Колект Центр» прийняв права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) (а.с. 18-20).

Згідно з витягом з Реєстру боржників від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020 (зворотній бік а.с. 21, 22-23, 24).

Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 423785 станом на 08.04.2024 становить 93 903 грн 65 коп., з яких 30 189 грн 48 коп. заборгованість за тілом кредиту, 45 435 грн 07 коп. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 18 279 грн 10 коп. заборгованість нарахованими відсотками згідно договору кредиту (а.с. 11).

Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Договір № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020, укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 , паспорт споживчого кредиту, містить основні істотні умови кредитних взаємовідносин, зазначено суму кредиту, строк дії, розмір процентів, умови кредитування, порядок повернення, що було погоджено сторонами.

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за Договором № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020від ТОВ «Слон кредит»до ТОВ «Вердикт Капітал», від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Колект Центр» до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ані на рахунки первинного кредитора.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн.

Згідно з положеннями п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі останнім надано наступні копії документів: Договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект центр»; заявку на надання юридичної допомоги № 144 від 01.03.2024; акт № 3 про надання правової допомоги від 08.03.2024; копію платіжної інструкції № від 15.03.2024.

Суд дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з положень статей 137, 141 ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Таким чином, суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

З позовної заяви вбачається, що вона подана позивачем в особі директора ТОВ «Коллект центр». Провадження по цивільній справі відкрито в спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, в тому числі адвокати Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» не приймали безпосередню участь в судовому засіданні, вказана цивільна справа не є складною.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, заявлених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених статтями 137 та 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 грн 00 коп. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для їх зібрання.

Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) заборгованість за Договором № 423785 про надання споживчого кредиту від 25.11.2020 в розмірі 93 903 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот три) грн 65 коп., з яких 30 189 грн 48 коп. заборгованість за тілом кредиту, 45 435 грн 07 коп. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 18 279 грн 10 коп. заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 05.05.2025.

Суддя В.О. Попова