Справа № 167/204/25
Номер провадження 2/167/176/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Стасюк Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог, позиції учасників справи та процесуальні дії у справі

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (далі ТОВ «Свеа фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 38500 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 26 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі ТОВ «Слон кредит») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1313780, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн. на строк 360 днів і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі, однак відповідач свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконував. 24 липня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24, згідно з яким право вимоги за договором № 1313780 перейшло до позивача і станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 складала 27900 грн. Відповідач ОСОБА_1 на користь нового кредитора жодних платежів не здійснював, у той час як ТОВ «Свеа фінанс» скористалося свої правом здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до кредитного договору, і як наслідок заборгованість відповідача за договором 26 листопада 2023 року складає

38500 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн.; заборгованість за відсотками 34500 грн.

4 березня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

27 березня 2025 року у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначив про невизнання позову та незгоду з розміром нарахованих відсотків. Судове засідання відкладено за його клопотанням для можливості отримання правничої допомоги.

Представник позивача ТОВ «Свеа фінанс», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Свеа фінанс».

16 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.

6 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Ухвалою суд від 6 травня 2025 року відзив ОСОБА_1 на позовну заяву ТОВ «Свеа фінанс» про стягнення заборгованості залишено без розгляду і на підставі ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26 листопада 2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1313780 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А781 (26 листопада 2023 року о 16:42), відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору) (арк. спр. 12-20).

Сума кредиту (загальний розмір) складає 4000 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (пункти 1.3, 1.4 Договору).

За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту (п. 1.5.1 Договору). Якщо ж споживач до 26 грудня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, то розмір процентів, що повинен сплатити споживач до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою, яка становить 1,250% в день (п. 1.5.2 Договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою на весь строк користування кредитом складає 40000 грн. (п. 1.8.1 Договору), а з урахуванням зниженої процентної ставки 38500 грн. (п. 1.8.2 Договору).

Кошти кредиту надаються ТОВ «Слон кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).

ТОВ «Слон кредит» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (п. 4.1 Договору).

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, дати платежів (арк. спр. 21).

Копією листа ТОВ «Пейтек Україна» від 2 серпня 2024 року № 10 підтверджено успішне перерахування грошових коштів у розмірі 4000 грн. на картку № НОМЕР_1 (а.с. 44).

Реквізити банківської карти № НОМЕР_1 в листі ТОВ «Пейтек Україна» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними в п. 2.1 Договору № 1313780 від 26 листопада 2023 року.

24 липня 2024 року ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» відступає (передає) ТОВ «Свеа фінанс» за плату, а ТОВ «Свеа фінанс» набуває права вимоги до боржників від ТОВ «Слон кредит» (арк. спр. 45-55).

Згідно платіжної інструкції № 9703 від 25 липня 2024 року ТОВ «Свеа фінанс» сплатило на користь ТОВ «Слон кредит» кошти згідно договору факторингу № 2407-24 від 24 липня 2024 року (арк. спр. 56).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24 липня 2024 року № 2407-24 від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «Свеа фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1313780 на загальну суму 27900 грн. (арк. спр. 59).

З копії договору факторингу № 2407-24, укладеного 24 липня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс», витягу з реєстру боржників до цього договору, та платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 25 липня 2024 року № 9703 вбачається, що ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Свеа фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 26 листопада 2023 року № 1313780.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 26 листопада 2023 року № 1313780 у ОСОБА_1 станом на 4 лютого 2025 року утворилась прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4000 грн. та прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 34500 грн. (а.с. 41-43).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.

Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «Свеа фінанс» за договором про надання споживчого кредиту № 1313780, який укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

Стосовно стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).

Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Під час розгляду справи судом установлено, що 26 листопада 2023 року ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А781. Відповідно до умов договору ТОВ «Слон кредит» надало відповідачу кошти в сумі 4000 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.

26 листопада 2023 року кредитні кошти перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Слон кредит» суд вважає доведеним.

У подальшому позивач ТОВ «Свеа фінанс» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2023 року № 1313780, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

У підписаному відповідачем договорі про надання споживчого кредиту

від 26 листопада 2023 року № 1313780 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами

ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2023 року № 1313780, яка становить 38500 грн., з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 34500 грн. прострочена заборгованість за відсотками.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.

Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2023 року № 1313780 у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «Свеа фінанс» задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2023 року № 1313780: 4000 (чотири тисячі) гривень тіла кредиту, 34500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) гривень процентів, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 37616221).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя: В.Б. Требик