Провадження № 2/521/3878/25
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хаджибейського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19.12.2024 року справу було передано за підсудність до Малиновського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2025 року було відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування

17.04.2025 року до канцелярії суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, в якій вони просять суд затвердити мирову угоду, укладену між ними у цивільній справі № 522/19386/24-Е та закрити провадження у справі, надавши при цьому примірник такої мирової угоди.

У судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надавши через канцелярію суду 05.05.2025 року клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили також затвердити мирову угоду укладену між ними.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що мирову угоду, укладену між сторонами по справі, слід затвердити, провадження у справі закрити, з огляду на таке.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої стаття 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони справи з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, які стосуються лише прав та обов`язків сторін, уклали у справі мирову угоду та просили суд її затвердити, про що вони зробили письмову спільну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, які він представляє, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

У пункті 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивачка) є донькою ОСОБА_2 (відповідачка), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме 49/200 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.02.1997 року під № 5051, сторінка 8, кн. 88 доп.

За життя ОСОБА_4 заповіт не складав. ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги, а позивачка є спадкоємицею п`ятої черги.

На підставі заяви ОСОБА_2 , Сьомою одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 153/2014 щодо майна померлого ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36894518 від 17.03.2024 р. На день розгляду цивільній справі № 522/19386/24-Е у суді, ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_1 вважає, що має право на зміну черговості одержання права на спадкування відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, оскільки вона протягом тривалого часу опікувалася та матеріально забезпечувала спадкодавця ОСОБА_4 , який через похилий вік був у безпорадному стані.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали мирову угоду від 11.04.2025 року на наступних умовах:

1. За ОСОБА_1 визнається право на спадкування, як спадкоємця першої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 49/200 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

2. За ОСОБА_1 визнається право власності на 49/200 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала грошову компенсацію у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується підписанням даної Мирової угоди.

4. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо спадкового майна, яке є предметом даної Мирової угоди, в тому числі і щодо питання грошових компенсацій одна одній.

5. Сторони стверджують, що умовами даної Мирової угоди, не порушуються права та інтереси будь-яких третіх осіб.

6. Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені даною Мировою угодою .

7. В разі добровільного не виконання сторонами умов даної Мирової угоди, кожна із сторін залишає за собою право на звернення з позовом до суду про спонукання іншої сторони до виконання Мирової угоди.

8. Судові витрати, понесені сторонами в цивільній справі № 522/19386/24-Е покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла.

9. Мирову угоду укладено у трьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін, а один примірник для суду.

10. Дана Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цією Мировою угодою.

11. Сторони погодились про закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням даної Мирової угоди.

12. Наслідки укладення мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі передбачені ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає що умови мирової угоди, укладеної між сторонами справи, не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, не є невиконуваними.

Судом встановлено, що мирову угоду підписано особисто сторонами.

Сторонам справи відомо наслідки укладення у справі мирової угоди та затвердження її судом, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи те, що мирова угода, укладена між сторонами 11.04.2025 року, не суперечить діючому законодавству, укладена стосовно зміни черговості одержання права на спадкування майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладена в інтересах обох сторін, які подали відповідну заяву, виконання сторонами умов мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, суд вважає за можливе її затвердити, при цьому закрити провадження у цивільній справі № 522/19386/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування.

На підставі викладеного та керуючись статтями: 11, 14, 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Спільну заяву позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди і закриття провадження у цивільній справі № 522/19386/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити.

Прийняти та затвердити мирову угоду по цивільній справі № 522/19386/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, укладену 11.04.2025 року між позивачкою ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачкою ОСОБА_2 , з іншої сторони, на наступних умовах:

1. За ОСОБА_1 визнається право на спадкування, як спадкоємця першої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 49/200 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

2. За ОСОБА_1 визнається право власності на 49/200 часток у житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала грошову компенсацію у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується підписанням даної Мирової угоди.

4. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо спадкового майна, яке є предметом даної Мирової угоди, в тому числі і щодо питання грошових компенсацій одна одній.

5. Сторони стверджують, що умовами даної Мирової угоди, не порушуються права та інтереси будь-яких третіх осіб.

6. Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені даною Мировою угодою.

7. В разі добровільного не виконання сторонами умов даної Мирової угоди, кожна із сторін залишає за собою право на звернення з позовом до суду про спонукання іншої сторони до виконання Мирової угоди.

8. Судові витрати, понесені сторонами в цивільній справі № 522/19386/24-Е покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла.

9. Мирову угоду укладено у трьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін, а один примірник для суду.

10. Дана Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цією Мировою угодою.

11. Сторони погодились про закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням даної Мирової угоди.

12. Наслідки укладення мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі передбачені ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі.

Провадження у цивільній справі № 522/19386/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування закрити.

Мирова угода вступає в силу з моменту її затвердження Хаджибейським районним судом м. Одеси та є обов`язковою для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дана мирова угода складена в трьох примірниках, по одному для кожної із сторін, та для Хаджибейського районного суду міста Одеси.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали було складено 05.05.2025 року.

Суддя Леонов О.С.

05.05.25