Провадження № 2/522/2984/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину.

В обґрунтування позову зазначила, що з 28.07.2017 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2023.

У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 липня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання цього судового наказу відкрито виконавче провадження.

Зазначає, що незважаючи на те, що відповідач сплачує аліменти, є необхідність у збільшенні їх розміру, оскільки сума аліментів, визначена вищевказаним судовим рішення, не здатна забезпечити потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку. Також необхідність збільшення розміру аліментів позивач обґрунтовувала такими обставинами: хворобливим станом дитини; витратами, пов`язаними з її регулярним лікуванням; витратами на відвідування секцій, кружків та приватної школи; необхідністю сезонного відпочинку, шкільним табором, додатковими витратами на школу.

При цьому указує, що матеріальний стан відповідача значно покращився, він має більше фінансових можливостей для забезпечення потреб дитини.

Посилаючись на викладене, позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на дитину на підставі судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на доньку у розмірі 2/3 частки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 07.05.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.07.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2023.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Одеській області 15.01.2018.

30 липня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ у справі № 522/12252/24, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Розмір аліментів підлягає зміні з часу набрання цим рішенням законної сили, про що роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Отже, звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належить доводити обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 192 СК України.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Звертаючись до суду із цим позовом ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, визначений судовим рішенням від 30.07.2024, посилаючись на значне покращення матеріального становища платника аліментів, а також просила врахувати, що присуджений розмір аліментів на сьогодні є недостатнім для забезпечення потреб дитини.

Отже, позивач повинна надати докази, що підтверджують наявність юридичних складових - певних умов, які дають підстави для збільшення розміру аліментних зобов`язань.

Однак, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме, що з моменту прийняття судового наказу Приморським районним судом м. Одеси 30.07.2024 по дату подання позовної заяви, матеріальний стан відповідача покращився та матеріальний стан позивача погіршився.

Крім того, позивач, посилаючись на те, що встановлений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини, не вказує та не доводить належними, достовірними та допустимими доказами, який розмір витрат потребує дитина щомісячно.

Також в матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивача та стану її здоров`я, як на час звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, так і на час звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, що унеможливлює вирішити питання щодо його зміни, які впливають на збільшення розміру аліментів на дитину.

Відтак, позивачем не надано доказів суттєвої зміни свого матеріального стану та матеріального стану відповідача, а також доказів, які б із достовірністю та своєю достатністю підтверджували необхідність збільшення розміру аліментів. У матеріалах справи відсутні докази, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Доказів зміни доходів, витрат, активів тощо позивачем теж не надано. Також, у матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, не доведено стягувачем аліментів витрат платника аліментів, що могло б бути підставою для збільшення розміру раніше стягнутих аліментів до заявленого позивачем розміру.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, правові підставі для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 . Адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА

07.05.25