РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Галащука С.Ю. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Котович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Устилузької міської ради Володимирського району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У своєму позові покликається на ту обставину, що 11 листопада 2022 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від спільного життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вона залишила сім`ю і не проживає разом з ним та дітьми ще з травня 2023 року. У зв`язку із цим він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Зазначає, що відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє ніякого інтересу до долі дітей, не цікавиться їхніми успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не займається їх підготовкою до самостійного життя. Матір дітей не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального духовного, культурного розвитку, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, а навпаки, створює умови, які шкодять інтересам дітей.

Окрім того, відповідач не бере ніякої педагогічної, матеріальної, посильної грошової та трудової участі у вихованні дітей. Усі питання виховання доньок вирішуються ним самостійно без участі та підтримки відповідачки. Діти знаходяться на повному його утриманні. Він брав участь у бойових діях у складі ЗСУ, отримував матеріальне забезпечення, за рахунок чого утримував дітей. Зараз у пошуках роботи, впевнений, що і надалі зможе утримувати дітей.

У зв`язку із тим, що відповідачка не піклується належним чином про життя, здоров`я, харчування, розвиток своїх дітей, тобто не виконує своїх батьківських обов`язків, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою судді Кусік І.В. від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення вказаних в ухвалі недоліків ухвалою судді від 25 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Галащук С.Ю. заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Просили позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки вона зловживає спиртним, постійно знаходиться у нетверезому стані, покинула сім`ю, і єдине, що її цікавить, - горілка, а також просили стягнути з неї аліменти у розмірі частина всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 21 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 04.03.2025 року позов не визнала, пояснила, що це позивач не пускає дітей до неї. Після цього у наступні судові засідання відповідачка не з`являлася, звернулася до Безоплатної вторинної допомоги, де їй було призначено адвоката Назарук Ю.В. для надання безоплатної вторинної допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні спору поклалася на думку суду, просила при цьому врахувати інтереси дітей.

Представник третьої особи Котович О.В. у судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей, оскільки та веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, участі у вихованні дітей не бере.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані факти стверджуються свідоцтвами про народження дітей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 відповідно, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 21-23).

Згідно рішення Володимир-Волинського міського суд Волинської області від 09 грудня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11.11.2022 року Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Львів/, про що зроблено актовий запис №325, розірвано.

Згідно Довідки Устилузької міської ради № 228 від 20 лютого2023 року, діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зареєстровані разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

З характеристики на ОСОБА_1 , яка видана Устилузькою міською радою Володимирського району від 21.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 з 2022 року проходив службу в лавах ЗСУ, був у полоні. На даний час звільнився з військової служби та самостійно без участі дружини займається вихованням трьох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_5 , участі у вихованні дітей не бере. ОСОБА_1 працює, дбає про добробут сім`ї, займається вихованням дітей, веде здоровий спосіб життя, не зловживає спиртним, конфліктів з місцевими жителями у нього не виникало.

З посвідчення серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

З витягу з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 106 від 21.05.2024 року вбачається, що старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас через сімейні обставини.

З характеристики на ОСОБА_3 , яка видана Устилузькою міською радою Володимирського району від 21.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей. Вона веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Діти з вересня 2023 року перебували у притулку, оскільки з вини матері вони часто пропускали заняття у школі, а коли приходили, то мали неохайний вигляд.

З рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Устилузької міської ради від 16.02.2023 року № 3/8 Про незадовільне виконання батьківських обов`язків у сім`ї ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 попереджалася про відповідальність за виховання малолітніх дітей та можливе відібрання дітей у разі неналежного виконання батьківських обов`язків, надання місячного терміну ОСОБА_3 для налагодження побуту, створення належних умов для проживання та виховання.

З рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Устилузької міської ради від 22.05.2023 року № 8/25 Про стан виконання батьківських обов`язків у сім`ї ОСОБА_8 вбачається, що комісія вирішила матері ОСОБА_3 дотримуватися здорового способу життя, попередити ОСОБА_3 , що у разі невиконання батьківських обов`язків буде вирішуватися питання про позбавлення її батьківських прав, а також рекомендовано влаштувати дітей на навчання у Затурцівську спеціалізовану школу-інтернат.

З характеристик учениці 7-го класу Стенжаричівської гімназії Устилузької міської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , учениці 5-го класу Стенжаричівської гімназії Устилузької міської ради ОСОБА_6 , учениці 2-го класу Стенжаричівської гімназії Устилузької міської ради ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається, що дітьми займається їхній батько ОСОБА_1 , який має налагоджений контакт з класними керівниками дітей, реагує на їх прохання та зауваження. Діти постійно відвідують школу, забезпечені усім необхідним приладдям та одягом.

Таким чином, матеріалами справи стверджується, що матір дітей ОСОБА_3 самоусунулася від виховання та утримання дітей. Діти проживають разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки їхня матір ОСОБА_3 зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться долею дітей, їх здоров`ям, не бере участі у їх навчанні, вихованні.

Неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судовому засіданні надали свої пояснення, з яких вбачається, що мама часто вживає алкоголь, а вони дуже не люблять, коли вона п`яна. На даний час вони живуть з татом, який турбується про них і доглядає. Наймолодша донька ОСОБА_9 іноді ночує у мами. Старші діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просили позбавити маму батьківських прав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України)

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Рішенням виконавчого комітету Устилузької міської ради від 31.07.2024 року № 7/5 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків тривалий час, не підтримує з дітьми належних родинних зв`язків, не дбає про їх духовний та фізичний розвиток, не забезпечує їх ні харчуванням, ні ліками, на належним медичним доглядом, зловживає спиртними напоями.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно свого сина відповідно до положень ст. 169 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин аліменти слід визначити у розмірі, заявленому позивачем, а саме стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/2 частина всіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 21 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 258-259, 265, 268, 273 ЦПК України та на підставі ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) третя особа - орган опіки та піклування Устилузької міської ради Володимирського району (вул. Володимирська,40, м. Устилуг Володимирського району Волинської області, ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути зі ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частина всіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 21 серпня 2024 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча Ірина КУСІК