Справа № 161/7876/25
Провадження № 2-о/161/334/25
У Х В А Л А

про залишення без руху

29 квітня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 .

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 294 ч.3 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17 за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що в гривневому еквіваленті становить 605,60 гривень.

Як вбачається із змісту заяви, заявником, при зверненні до суду із заявою в порядку окремого провадження заявлено одну вимогу. Однак, заявником взагалі не сплачено судовий збір.

Одночасно з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником подано до суду клопотання про звільнення її від сплати судових витрат, з посиланням на те, що її майновий стан не дозволяє навіть частково сплатити державне мито у встановленому законом розмірі, оскільки вона ніде не працює, належить до вразливих верств населення, оскільки є малозабезпеченою особою з інвалідністю, пенсію не отримує, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Додатково посилається на те, що проходить лікування за кордоном, яке потребує значних витрат на придбання ліків.

Вивчивши доводи клопотання заявника, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.02.2025 року, копія яких додана до клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, інформація про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору платника податків ОСОБА_1 відсутня виключно за період з 3 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року, що є вкрай обмеженим періодом часу для належної оцінки матеріального стану заявника та не може вважатися належним доказом на підтвердження свого скрутного матеріального стану заявника.

Окрім цього, суд не бере до уваги посилання заявника на наявність у неї інвалідності, оскільки, на підтвердження цього ОСОБА_1 надала довідку про встановлення їй другої групи інвалідності по загальному захворюванню з 15.10.2024 року, яка видана державною установою медико-соціальної експертизи російської федерації. Окрім цього, із дійсного змісту вищезгаданої довідки серії мсе-2024 № 0553359 вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживає на території російської федерації та підлягає соціальному захисту на її території. Обсяг та порядок надання такого захисту заявнику суду невідомий та не доведений.

Так, Листом Міністерства закордонних справ України № 72/11-612/1-81401 від 13.10.2022 року, відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 року № 376 (із змінами), повідомлено, що після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і російською федерацією, здійсненим у м. Мінську 14 лютого 1992 року, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24 лютого 2022 року.

Таким чином, оскільки заявником не подано належних доказів на наявність у неї скрутного матеріального становища, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, як про це просить заявник в клопотанні про звільнення від сплати судових витрат від 24 квітня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 гривень, як за вимогу в порядку окремого провадження, на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подаються засвідчений витяг з нього.

Однак, в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України заявником не додано до заяви про встановлення юридичного факту всіх наявних в неї доказів, а саме доказів звернення до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпровській області та отримання відмови в призначенні пенсії із зазначенням відповідних підстав, на яке заявник посилається в обґрунтування заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Головним управління Пенсійного фонду України у Дніпровській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.0.2025 року №92, на підставі того, що до страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_1 , оскільки зміна прізвища відбулась не належним чином, неправильно заповнено зміни прізвища заявника, а на свідоцтві про шлюб відсутній апостиль.

Проте, заявником не додано до заяви про встановлення юридичного факту всіх наявних в неї доказів, а саме: доказів досудового врегулювання спору, звернення до відповідного органу, що вносив зміни в трудову книжку серії НОМЕР_1 , та відмови такого органу виправити допущену ним помилку при заповненні трудової книжки, із зазначенням відповідних підстав, як доказ неможливості іншим чином, ніж в судовому порядку, виправити допущену помилку.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно подати до суду всі вищевказані докази та сплатити судовий збір за подання заяви про встановлення юридичного факту.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України вищевказана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ Пенсійного фонду України у Дніпровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику.

Надати заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова