Провадження № 2-о/686/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Д`яковича О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якого вказала, що її син ОСОБА_2 , з 2020 року вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно неї. 14.04 та 18.04.2025 складались відносно сина ОСОБА_2 протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства, однак домашнє насильство психологічного характеру відносно заявниці триває. З метою уникнення подальших негативних наслідків для заявниці та її здоров`я, припинення фізичного та психологічного насильства просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме, заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем реєстрації та проживання заявниці за адресою АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) заявниці, заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_1 , переслідувати її, в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

14.04.2024 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП де зазначено, що 14.04.2024 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_2 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлював образи нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 .

14.04.2024 відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис, яким зобов`язано ОСОБА_2 залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено ОСОБА_2 входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 3 доби з 13 год.00 хв. 14.04.2025 по 13 год.00хв. 17.04.2025.

18.04.2024 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, де зазначено, що 18.04.2024 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлював образи нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1

18.04.2025, у зв`язку із вчиненням відносно матері ОСОБА_1 домашнього насильства, яке виразилось в образах та приниженні, відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис на строк з 10.00 18.04.2025 по 10.00 21.04.2025, яким зобов`язано ОСОБА_2 залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено ОСОБА_2 вхід та перебування в місці проживання постраждалою особи, в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана собою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 вчиняв психологічне насильство відносно членів сім`ї, зокрема, матері.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2025 справа № 686/10723/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 справа № 686/11317/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Суд, зважаючи на встановлені обставини, а саме систематичне здійснення з боку ОСОБА_2 психологічного насильства та погрози фізичною розправою, приходить до висновку, що існує висока ймовірність повторення неправомірних дій щодо матері, а тому вважає за необхідне заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання з постраждалою особою за адресою АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) заявниці; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її, в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Вказане обмеження застосувати строком на шість місяців.

Керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців щодо заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати та в будь-якій спосіб спілкуватись із ОСОБА_1 , яка за її бажанням перебуває у місці невідомому кривднику.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_2 .

Дата складення рішення : 01.05.2025.

Суддя: