Провадження №4-с/523/48/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.

за участі секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду № 25 в м. Одеси скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, -

В С Т А Н О В И В:

Від імені ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії/бездіяльність заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, звернувся адвокат Голосов Юрій Валерійович.

В обґрунтування скарги представник боржника зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 частково задоволено позов ОСОБА_2 про визначення способу її участі у вихованні онуки. 26 червня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року змінено в частині участі у вихованні онуки, а саме: - визначено ОСОБА_2 спосіб її участі у особистому вихованні онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку. - встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку.

На виконання зазначених рішень Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист у справі № 752/7784/19 від 22.01.2024 року. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (виконавче провадження № 74077032).

Представник зазначає, що 04.11.2024 року він, як представник боржника ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 74077032, в результаті чого стало відомо про наступні події: 31.10.2024 року заступником начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. було складено повідомлення державного виконавця (вих. № 165768), відповідно до якого виконавець зазначив «з метою своєчасного, неупередженого та у повному обсязі виконання вимог виконавчого документа та перевірки факту виконання або/чи невиконання боржником, ОСОБА_1 потрібно забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у першу неділю місяця, а саме: 03 листопада 2024 року з 12:00 до 18:00 год. за Вашою адресою місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ».

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, вказане повідомлення державного виконавця (вих. № 165768) було направлено на електронну адресу боржнику ОСОБА_1 , та стягувачу ОСОБА_2 03.11.2024 року заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов О.Ю. склав акт державного виконавця при примусовому виконання виконавчого листа № 752/7784/19 від 22.01.2024 року у ВП № 74077032, наступного змісту: «у присутності: представника (стягувача) за довіреністю ОСОБА_4 . Встановлено: З метою перевірки виконання рішення суду боржником. 03 листопада 2024 року (перша неділя місяця) о 12:00 ОСОБА_1 відсутня за адресою реєстрації місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . На дзвін та стук двері не відчиняє. На тел. дзвінок виконавця Тріфонова О.Ю. (тел. НОМЕР_1 ) на моб.номер (тел. НОМЕР_2 ) не відповідає (абонент поза зоною досяжності). Про місце, дату та час була повідомлена належним чином.

Повідомлення виконавця від 31.10.2024 за вих. 165768 боржником проігноровано та рішення суду не виконано. Факт не виконання зафіксований на фото і відео». Акт підписаний представником стягувача за довіреністю та державним виконавцем.

Представник боржника ОСОБА_1 зазначає, що боржник не погоджується з таким актом, вважає його незаконним, у зв`язку із чим звертається із цією скаргою на дії та рішення державного виконавця під час складення акту від 03.11.2024 року.

З урахуванням викладеного представник боржника просить:

- визнати неправомірними дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича під час проведення 03.11.2024 виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74077032 та при складенні акту державного виконавця від 03.11.2024 року, неправомірність яких полягала в упередженому проведенні виконавчих дій, здійсненні заходів примусового виконання рішення не у спосіб та не в порядку, які встановлені виконавчим документом № 752/7784/19 від 22.01.2024 року, і визначені ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», виході за межі повноважень, зазначенні в акті державного виконавця від 03.11.2024 обставин та подій, що не відповідають дійсності, та не зазначення відомостей про фактичні обставини.

- визнати незаконним та скасувати акт заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича від 03.11.2024 у виконавчому провадженні № 74077032.

- або зобов`язати заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича усунути порушення шляхом викладення акту державного виконавця від 03.11.2024 у виконавчому провадженні № 74077032 у відповідності до тих подій, які насправді відбулися 03.11.2024 року, а саме - констатувати факт ігнорування стягувачем ОСОБА_2 повідомлення виконавця від 31.10.2024 за вих. 165768, - констатувати факт неприбуття стягувача ОСОБА_2 03.11.2024 за місцем вчинення виконавчої дії у виконавчому провадженні № 74077032 для перевірки виконання рішення у справі № 752/7784/19, - констатувати факт неможливості проведення 03.11.2024 подальшої перевірки виконання рішення у справі № 752/7784/19, у зв`язку із неприбуттям стягувача ОСОБА_2 на місце вчинення виконавчих дій, - зазначити, що рішення суду у справі № 752/7784/19 не виконане, у зв`язку із неявкою стягувача ОСОБА_2 03.11.2024 на місце вчинення виконавчих дій.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрито провадження за скаргою та призначено розгляд справи в судове засідання.

На адресу суду 05.12.2024 року (вх. № 40363) надійшло клопотання за підписом представника заявника про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: приєднати до матеріалів справи відеозапис з зовнішніх камер відеоспостереження на якому зафіксовано обставини, які стали наслідком складання акту, а саме державний виконавець та представник стягувача.

В подальшому, на адресу суду 10.12.2024 року (вх. № 40894) надійшли письмові пояснення за підписом стягувача ОСОБА_2 .

Згідно пояснень стягувач зазначила, що 03.11.2024 року відбулися виконавчі дії, які також проходили за участю мого представника ОСОБА_4 за довіреністю. Так, 03.11.2024 ніхто з представників боржника ОСОБА_1 на виконавчих діях присутнім не був. Стягувач зазначає, що їй достеменно відомо, що боржник ОСОБА_1 особисто перебуває за межами території України, а саме у Республіці Польща переховуючись від слідчих органів України щодо її діяльності в Альфа банку (наразі АТ Сент банк) у державній зраді України Станом на 03.11.2024 року ОСОБА_1 не була присутня в Україні бо фактично знаходилась за кордоном, все інше це просто фарс і злочин зі сторони її адвоката Голосова Ю.В. ОСОБА_1 покинула межі України десь у червні- липні 2023 року і по цей час не повернулася в Україну.

З метою доведення цих обставин подається клопотання про витребування відомостей про факти перетину кордону боржником ОСОБА_1 з червня 2023 по листопад 2024 року. Також подається клопотання про проведення експертизи щодо достовірності дати і часу подій та на відео і також ідентичності відео, щодо відеозапису який адвокат Голосов Ю.В. долучив окремим клопотанням до справи 04.12.2024 року 03.11.2024 року складено акт про невиконання рішення суду щодо побачення стягувача ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_1 не забезпечила явку дитини. Відомості які викладені в акті відповідають дійсності, жодного доказу зі сторони представника боржника, адвоката Голосова Ю.В., що такі відомості є недостовірні, до скарги не долучені докази на їх підтвердження відсутні.

Також, стягувач зазначає, та звертаю увагу суду що 03.11.2024 року відбувалися дві події за різними виконавчими провадженнями - Перше це ВП № 74077032 де стягувач ОСОБА_2 а її представник є ОСОБА_4 , а боржником є ОСОБА_1 в рамках рішення суду зустрічі бабусі та онуки та друге це ВП 76248207 - де стягувач є ОСОБА_4 , а боржником є ОСОБА_1 , в рамках надання інформацію про дитину батькові. (копія акту долучається) По обом було складено акти, по обом адвокат Голосов Ю.В. подав скарги до суду і обоє скарг розглядає один і той же суддя Боков О.М. Справи 523/18873/24 та 523/18877/24.

Стягувач зазначає, що скарга містить в собі виклад обставин, які протирічать один одному, а саме представник боржника зазначає, що боржник не вивела дитину тому що вона вважає що стягувача не було в ой день 03.11.2024, а також, у скарзі йдеться посилання й на те, що боржнику взагалі не було відомо про виконавчі дії 03.11.2024 року і вона нічого не отримувала.

Стягувач зазначає, що боржник ОСОБА_1 достеменно знає, що відбуваються виконавчі дії, оскільки це підтверджується оскарженням всіх актів виконавця, кожного місяця, де остання посилається на думку дитини яку ніхто не бачив, в цей раз це щось нове видумано але доказів свої позицію сторона боржника не надано до суду. У боржниці ОСОБА_1 присутній кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (це підтверджується витягом який стягувач додав до своєї заяви), а за цих обставин у Державного виконавця Тріфонова Олександра не було іншого способу обмін документами між сторонами, бо він керувався виключно ч.2 ст. 28 закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного стягувач просить: відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, розгляд справи провести за відсутність стягувача, витребувати документи/докази щодо перетину державного кордону.

Стягувачем до письмових заперечень надано копії документів на підтвердження обставин, що викладені в запереченнях, а саме: постанови про накладення штрафу, лист Державної прикордонної служби України, лист відповідь Державної прикордонної служби України, протокол судового засідання у справі за скаргою ОСОБА_5 у справі №523/10064/24, копію ухвали суду від 03.12.2024 року (справа № 523/9263/24), копію ухвали суду від 27.11.2024 року (справа №523/10064/24) лист від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 датований 11.11.2024 року, клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідь про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, копію акта державного виконавця від 03.11.2024 року, копія постанови від 04.11.2024 року про накладення штрафу. Також, надано докази на підтвердження направлення заперечень з доказами учасникам провадження.

Крім іншого, 12.02.2025 року (вх. № 4869) за підписом стягувача надійшли додаткові пояснення у справі. Згідно додаткових пояснень щодо скарги на дії/бездіяльність державного виконавця стягувач зазначила наступне.

У судовій справі № 752/21544/18 під головуванням судді Кисельова В.К. 10.02.2025 року в судовому засіданні стало відомо, що надійшла відповідь державної Прикордонної служби України від 29.01.2025 року, в якій зазначено що ОСОБА_1 21 липня 2023 року о 19.57 покинула межі України через пункт пропуску Шегін і станом на разі не поверталась до України. В той же час існує і відповідь державної Прикордонної служби України, щодо моєї онуки ОСОБА_3 від 07.10.2024 року, в якій зазначено що малолітня дитина в`їхала в Україну 01.09.2021 року об 09.36 і межі не покидала країни на теперішній час.

Стягувач зазначає, що після набрання рішенням суду законної сили по справі № 752/7784/19 де відбуваються виконавчі дії, ОСОБА_1 умисно покинула територію України, а дитина меж України не покидала. ОСОБА_2 ці відомості стали відомі 11.02.2025 року, ці докази доводять, що ОСОБА_1 свідомо не повідомляла сторони у виконавчому провадженні, що вона нехтуючи обов`язком виконувати рішення суду покинула межі України.

Стягувач зазначає, що подання скарги адвокатом Голосовим Ю.В. несе штучний характер і є намагання уникнути відповідальності боржником від виконання рішення суду і буде предметом розгляду скарг щодо адвоката в КДКА Адвокат Голосов Ю.В. під відео камеру заявляв під час виконавчих дій, що дитина і мати перебувають у будинку у місті Одеса, а це безумовний злочин зі сторони адвоката і є порушенням адвокатської етики і буде мати відповідні наслідки для останнього.

Просила приєднати докази до матеріалів справи, визнати причини пропуску строків на їх подання поважними, та скаргу залишити без задоволення.

Так, на адресу суду 16.01.2025 року (вх. № 1427) за підписом представника боржника ОСОБА_1 адвоката Голосова Юрія Валерійовича надійшла заява про уточнення вимог скарги.

Згідно поданої заяви адвокат просить: визнати протиправними дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича пов`язані із проведенням 03.11.2024 року виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74077032 та складання за результатами таких виконавчих дій акту державного виконавця від 03.11.2024 року, за відсутності стягувача.

В обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що у своїй скарзі Коробкова О.А., зокрема, посилається на те, що 03.11.2024 року виконавчі дій, пов`язані із забезпеченням зустрічі баби - ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 проводились без участі самого стягувача - ОСОБА_2 , за участі представника стягувача Крепосняк Парасковії Миколаївні за довіреністю ОСОБА_4 . ОСОБА_1 , вважає, що примусові дії, пов`язані із зустрічами баби з онукою нерозривно пов`язані з особою стягувача, виконуються за безпосередньої участі стягувача та не можуть делегуватись іншим особам, зокрема особам, які діють в інтересах стягувача за довіреністю, а тому проведення державним виконавцем виконавчих дій 03.11.2024 року за участі представника стягувача за довіреністю, без участі самого стягувача та складання за результатами таких виконавчих дій акту державного виконавця від 03.11.2024 року є зміною державним виконавцем способу виконання рішення, а тому є протиправними. Факт проведення державним виконавцем виконавчих дій 03.11.2024 року за участі представника стягувача за довіреністю, без участі самого стягувача підтверджується відеозаписом з зовнішніх камер відеоспостереження будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, згідно поданої заяви, судом встановлено, що заявник фактично зменшив розмір заявлених вимог за скаргою, обмежившись лише вимогою про визнати протиправними дії та складання за результатами таких виконавчих дій акту державного виконавця від 03.11.2024 року, за відсутності стягувача.

В останнє судове засідання сторони до суду не з`явились, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином та своєчасно.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності учасників провадження, з урахуванням поданих заяв.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши матеріали скарги, надані копії документів за виконавчим провадженням № 74077032, встановивши обставини скарги та докази на які посилається боржник, як на підставу свої вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У разі встановлення обґрунтованості скарги - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, відповідно до заяви про уточнення вимог скарги, представник боржника просить: визнати протиправними дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича пов`язані із проведенням 03.11.2024 року виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74077032 та складання за результатами таких виконавчих дій акту державного виконавця від 03.11.2024 року, за відсутності стягувача.

В обґрунтування скарги зазначено, що для виконання рішення суду у справі № 752/7784/19 стягувач ОСОБА_2 зобов`язана сама особисто прибути за адресою місця, що зазначена у рішенні суду. Судовим рішенням у справі № 752/7784/19 стягувачу НЕ надано можливість передавати право на побачення з онукою третім особам (в тому числі представникам стягувача за довіреністю). Також, за рішенням суду у справі № 752/7784/19 у ОСОБА_1 відсутній обов`язок забезпечувати побачення з дитиною будь-якій іншій особі, окрім ОСОБА_2 .

Крім того, за судовим рішенням у справі № 752/7784/19 у ОСОБА_1 відсутній обов`язок відповідати на телефонні дзвінки сторонніх осіб чи відчиняти двері будь-яким особам. Відтак, оскільки 03.11.2024 року о 12:00 стягувач ОСОБА_2 особисто НЕ прибула для побачення з онукою ОСОБА_3 поблизу місця проживання/знаходження матері та дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, державний виконавець Тріфонов О.Ю. мав (1) констатувати факт ігнорування стягувачем ОСОБА_2 повідомлення виконавця від 31.10.2024 за вих. 165768, (2) констатувати факт НЕ прибуття стягувача ОСОБА_2 для перевірки виконання рішення у справі № 752/7784/19, (3) констатувати факт НЕ можливості проведення 03.11.2024 подальшої перевірки виконання рішення у справі № 752/7784/19, у зв`язку із неприбуттям стягувача на місце вчинення виконавчих дій, та (4) констатувати, що рішення суду у справі № 752/7784/19 не виконане, у зв`язку із неявкою 03.11.2024 стягувача ОСОБА_2 на місце вчинення виконавчих дій, і на цьому закінчити виконавчу дію, як таку, що вже завідомо не може бути проведена.

Проте, зі змісту акту державного виконавця від 03.11.2024 року, державний виконавець Тріфонов О.Ю. не тільки не відреагував на відсутність стягувача за місцем перевірки виконання рішення, але і без законних на те підстав продовжив вчиняти дії, які не охоплюються виконавчим листом № 752/7784/19 від 22.01.2024 року, а саме дзвонити, стукати в двері та телефонувати на телефон боржника (хоча у боржника відсутній обов`язок забезпечувати побачення дитини з будь-якою іншою особою, окрім ОСОБА_2 ).

А тому, під час проведення виконавчих дій 03.11.2024 року та під час складення акту від 03.11.2024, державний виконавець Тріфонов О.Ю.: - діяв упереджено, - здійснював заходи примусового виконання рішень НЕ у спосіб та НЕ в порядку, які встановлені виконавчим документом № 752/7784/19 від 22.01.2024 року, і ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», - вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються змістом судового рішення, що перебуває на виконанні, що свідчить про незаконність дій державного виконавця Тріфонова О.Ю. та про незаконність акту державного виконавця, що складений за результатами цих дій.

Вирішуючи вимоги за поданою скаргою суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 64-1 Закону № 1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

З огляду на статтю 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом вказаної статті Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.

У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Аналогічні вимоги містяться у пункті 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, яким визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, який підписується сторонами виконавчого провадження, та ухвалює постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином з урахуванням норми статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції державний виконавець повинен скласти акт, метою якого є встановлення факту виконання судового рішення, або факту невиконання судового рішення.

Законом «Про виконавче провадження» чітко встановлений перелік дій, що вчиняє виконавець при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

За змістом частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та ухвалює рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Порядок виконання судових рішень визначений Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

Пунктом 6 розділу IX Інструкції передбачено, що при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції залучення виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішень здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб. У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості. Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.

Складання акта, як організаційна форма вчинення виконавчих дій, передбачена і пунктом 8 розділу І Інструкції, за змістом якого акт виконавця - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Вимоги до форми та змісту акта державного виконавця встановлені вказаним пунктом Інструкції, а саме: текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що у справі №752/7784/19 про визначення ОСОБА_2 способу її участі у особистому вихованні онуки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної неділі місяця з 12 год. до 18 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку.

Встановлено наступний порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12 год. до 18 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку.

Судом встановлено, що станом на час розгляду скарги - порядок чи спосіб виконання зазначеного судового рішення відповідно до статті 435 ЦПК України судом не змінювався (доказів протилежного суду не надано).

Виконання судового рішення здійснюється у повній відповідності до його імперативного припису, викладеного в його резолютивній частині, при цьому не допускаючи будь-яких відхилень щодо його виконання.

Таким чином, присутність батька дитини на зустрічах стягувача з дитиною суперечить порядку та способу виконання судового рішення у справі у справі №752/7784/19.

Зазначене положення закону має застосовуватися не формально, а сутнісно.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, Іммобільяре Саффі проти Італії від 28 липня 1999 року).

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З даного приводу суд зазначає, що представником боржника до скарги не надано беззаперечних доказів щодо відсутності при проведенні виконавчих дій самого стягувача, крім іншого, не виконання боржником судового рішення, не може свідчити про упередженість державного виконавця та складання останнім актів щодо такого не виконання.

Так, відповідно до оскаржуваного акту судом встановлено, що 03.11.2024 року державним виконавцем за виконавчим листом у справі № 523/7784/19 від 22.01.2024 року складено акт, згідно якого встановлено: з метою перевірки виконання рішення суду боржником з3.11.2024 року (перша неділя місяця) о 12 год. ОСОБА_1 відсутня за адресою реєстрації проживання, а саме: АДРЕСА_1 . На дзвін та стук у двері не відчинили, на телефонний дзвінок виконавця боржник не відповідала (абонент поза зоною досяжності). Про місце та дату була повідомлена належним чином.

Повідомлення виконавця від 31.10.2024 року за вих. № 165768 боржником проігноровано та рішення суду не виконано. Даний факт зафіксовано на фото та відео.

Акт складено державним виконавцем та підписано представником стягувача та державним виконавцем.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав того, що обставини, які викладені виконавцем у акті є такими, що не відповідають дійсності, оскільки суду не надано доказів протилежного.

Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

Відповідно до положення ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складання акту від 07.07.2024 року.

Судом не розглядаються інші вимоги щодо зобов`язання привести акт у відповідність, оскільки відповідно до заяви про уточнення вимог скарги, представник боржника дані вимоги не підтримав, а відтак судом заявлені вимоги не розглядаються.

З огляду на подану скаргу та обставини, які в ній викладені, представник боржника зазначає, що не виконання рішення суду, відбулось саме з причин відсутності стягувача, однак, матеріалами справи встановлено, та іншого суду не доведено, що виконання рішення суду не відбулось з підстав саме відсутності боржника та забезпечення останньою умов його виконання.

Специфіка діяльності виконавця під час виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною полягає насамперед у тому, що виконавець може на власний розсуд визначати час та місце побачення з дитиною лише у тому випадку, якщо такі умови не визначив суд у рішенні, яке виконується виконавцем. У разі якщо час та місце побачень з дитиною визначені рішенням суду, яке виконується, виконання такого судового рішення має здійснюватися в порядку, визначеному рішенням. Протилежне свідчитиме про несвоєчасне і неповне вчинення виконавчих дій виконавцем під час виконання рішення суду.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/11909/21 (провадження № 61-2624св22).

Згідно зі ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч. 1 ст. 75 цього Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених ч.10 ст. 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 247, 260, 447-450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, які пов`язані із проведенням 03.11.2024 року виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74077032 та складення за результатами таких виконавчих дій акту державного виконавця від 03.11.2024 року за відсутності стягувача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції.

Повна ухвала суду складена 19.02.2025

Суддя Боков О.М.