Провадження № 2/357/1204/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

22 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради в особі виконавчого комітету Немішаївської селищної ради про визначення способу участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить визначити способи участі батьку ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , а саме: у телефонному режимі, в будь-який день тижня, в проміжок часу з 17:00 до 21:00; 1-3 вихідні дні місяця, канікулярні дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та згодою дитини проводити без присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини; задля безпеки дитини, побачення із батьком проводити за адресою: АДРЕСА_1 .

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2021 по справі № 357/6165/21 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2022 у справі № 357/15111/21 визначено місце проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_1 , визначено місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 . Після розлучення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом з батьком та повністю перебували на фінансовому утриманні позивача. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 820 від 23.07.2024 визначено спосіб участі у вихованні малолітньої дитини і встановлено порядок побачення ОСОБА_1 , з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступним чином: спілкування у телефонному режимі, у будь який день тижня, з 17:00 до 21:00; 1-3 вихідні дні місяця, канікулярні дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та згодою дитини - зустрічі проводити без присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини. Задля безпеки дитини, побачення із батьком проводити за адресою: Республіка Болгарія, община АДРЕСА_2 .

У вересні та жовтні 2024 року позивач звертався до відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області із повідомленням про те, що його колишня дружина ОСОБА_2 не виконує рішення виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 820 від 23.07.2024, а саме не надає заявнику можливості спілкуватись із їхньою донькою. В ході виїзду працівників поліції за місцем проживання заявника, будучи опитаним ОСОБА_1 пояснив, що колишня дружина забрала доньку та поїхала за кордон та відмовляється повідомляти місце свого проживання. Старшим інспектором СЮП ВП Бучанського РУП капітаном поліції Денисенко Ю.В. було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_6 за номером НОМЕР_1 через месенджер «Вайбер», ОСОБА_6 відповіла на дзвінок та повідомила, що не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною, але місце свого перебування не повідомила. Також ОСОБА_6 повідомила, що колишній чоловік перешкоджає спілкуванню з їх спільними синами. В подальшому ОСОБА_6 відмовилась спілкуватись з працівниками поліції.

Позивач зазначив, що на початку 2022 року відповідач припинила виконувати будь-які батьківські обов`язки, покинула місце проживання, та поїхала до Німеччини і фактично усунулась від забезпечення та догляду за дітьми. Відповідач не бере участі у вихованні, спілкуванні та утриманні синів. Отже, сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо визначення способу і порядку спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 30.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с. 34).

Ухвалою судді від 28.01.2025 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 44-45).

28.02.2025 на електронну адресу суду від представника позивача Западнюк Н.І. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 51-65).

Ухвалою суду від 03.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 69-71).

В судовому засіданні позивач та представник позивача, адвокат Западнюк Н.І. підтримали позов.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень на адресу суду не надходило.

Також, відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що ОСОБА_2 повідомлена належно про розгляд справи.

Третя особа у судове засідання не направили свого представника, 03.02.2025, 03.03.2025 на електронну адресу суду було направлено листи Служби у справах дітей Немішаївської селищної ради про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с.46-47).

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечувала сторона позивача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2012 року, та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2021, по справі № 357/6165/21 шлюб між сторонами розірвано.

Сторони є батьками трьох дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно від 22.01.2022;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно від 22.01.2022;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно від 22.01.2022 (а.с. 20-22).

Рішенням Виконавчого комітету Немшіаївської селищної ради

Бучанського району Київської області № 554 від 10.12.2021 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 » затверджено висновок служби у справах дітей Немішаївської селищної ради про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13-14).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 820 від 23.07.2024 «Про визначення способу участі у вихованні дитини» визначено участь у вихованні малолітньої дитини і встановлено порядок побачення гр. ОСОБА_1 , з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступним чином: спілкування у телефонному режимі, у будь який день тижня, з 17:00 до 21:00; 1-3 вихідні дні місяця, канікулярні дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та згодою дитини - зустрічі проводити без присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини. Задля безпеки дитини, побачення із батьком проводити за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 19)

З доповідної записки ст. інспектора СЮП ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області Дениченко Юлії «Про результати розгляду за повідомленням гр. ОСОБА_1 » вбачається, що старшим інспектором СЮП ВП Бучанського РУП капітаном поліції Денисенко Ю.В. було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_6 через додаток «Вайбер» для перевірки чи дійсний номер. ОСОБА_6 відповіла на дзвінок та в телефонній розмові пояснила, що не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною, але місце свого перебування не повідомила. Також ОСОБА_6 повідомила, що колишній чоловік перешкоджає їй в спілкуванню з синами. В подальшому ОСОБА_6 відмовилась спілкуватись з працівниками поліції.

В присутності працівників поліції заявник ОСОБА_1 здійснював неодноразово телефоні дзвінки на номер колишньої дружини ОСОБА_6 та його номер було заблоковано.

В подальшому в ході спілкування з малолітніми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні повідомили, що мати не дзвонила їм досить тривалий термін. В присутності працівників поліції малолітні набрали номер телефона матері та остання відповіла на дзвінок.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Під час вирішення даної справи суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини (далі Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному випадку, суд частково погоджується з висновком, що викладений в рішенні виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 820 від 23.07.2024 «Про визначення способу участі у вихованні дитини».

Оскільки викладений висновок Немішаєвської селищної ради та запропонований позивачем порядок побачень, на думку суду, порушує права матері дитини та підміняє собою вирішення питання щодо виїзду дитини з батьком за кордон без дозволу матері, оскільки позивач просить закріпити право батька проводити побачення з донькою в Республіці Болгарія. Крім того, позивач не довів, що проживаючи в Німеччині дитині загрожує будь-яка небезпека, а тому є необгрунтованим твердженням, що саме задля безпеки дитини, батьку з донькою слід проводити час без відповідача в Республіці Болгарія. Також, суд вважає, що є непропорційним та несправедливим закріплення за позивачем права проводити з донькою всі канікули протягом року, оскільки в такому разі, матір дитини позбавляється права проводити відпочинок з донькою.

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, встановленим в судовому засіданні обставинам, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися досить складні відносини, що унеможливлюють домовленість між ними щодо виховання малолітньої доньки. Встановленим є те, що позивач не самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, цікавиться життям доньки, її здоров`ям, розвитком, бажає приймати участь у її вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, розвитку, належному відпочинку. А тому, суд вважає за можливе визначити для позивача ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_9 .

Суд вважає за можливе визначити спільне проведення часу, відпочинку позивача з донькою, на канікулах в зимовий та літній період, протягом половини відведеного терміну таких канікул, однак, в силу віддаленості місця проживання батька від дитини, враховуючи існуючий графік навчань дитини, погодження часу таких побачень має бути попередньо обговорено з матір`ю дитини. А також, враховуючи тривалу відсутність спілкування батька з дитиною, суд вважає, що перші декілька зустрічей батька з донькою можливо провести в присутності матері дитини.

Також, суд вважає за потрібне попередити батьків дитини, про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини лише в її інтересах.

З огляду наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наведених вище підстав.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 77, 78,88, 263, 264, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити способи участі батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме :

- спілкування у телефонному режимі, в будь-який день тижня, в проміжок часу з 17:00 до 21:00, враховуючи інтереси та потреби дитини;

- перші й треті вихідні дні місяця зустрічі батька з донькою, без присутності матері дитини, але за попередньою домовленістю з нею. За бажанням ОСОБА_2 , перші дві зустрічі батька з дитиною провести в присутності ОСОБА_2 ;

- половину канікул дитини ОСОБА_3 , в зимовий та літній періоди, проводити разом ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за попередньою домовленістю про час і місце відпочинку з матір`ю дитини.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола