СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3656/25

пр. № 2/759/3095/25

01 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Бетіна М.О., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач через свого представника звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 березня 2024 року о 18 год. 55 хв. в м. Києві, на вул. Михайла Максимовича, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «КІА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка є відповідачем та особою відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

Дані обставини ДТП відображені у постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 06.05.2024 року по справі №752/6582/24, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпА та притягнуто до відповідальності.

В результаті ДТП автомобіль «КІА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнала матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував Відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.

Транспортний засіб «КІА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на час ДТП був забезпечений полісом №217561761.

У зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, власник авто ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування.

Для встановлення розміру відшкодування у справі №101826, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , яким була визначена вартість відновлювального ремонту т/з КІА р/н НОМЕР_3 (з урахуванням зносу) у розмірі 36 788,85 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали 1 800,00 грн.

Керуючись нормами п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 21.08.2024 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмір 27 496,97 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 27 496,97 грн., суму витрат на встановлення розміру заподіяння шкоди в розмірі 1 800,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви з додатками направлялись на її зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_1 (а.с. 23, 28).

Згідно наявної у матеріалах справи довідки про причини повернення / досилання конверт повернувся до суду із відмітками «повертається» та «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 29).

Суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі разом із примірником позову на зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 30).

Поштовий конверт повторно повернувся до суду, в довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 31).

Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк Відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року у справі №752/6582/24 (провадження 3/752/3342/24) суд встановив, що ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 18:55, керуючи транспортним засобом «BMW 540ІХ», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Михайла Максимовича, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Кіа Stonic», д.н.з. НОМЕР_4 , що призвело до механічних пошкоджень транспортним засобів, чим поршила вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок (а.с. 7).

Як вбачається із витягу ЦБД МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування за державним номерним знаком НОМЕР_2 станом на 17.03.2024 року - поліс не знайдено (а.с. 8).

23.05.2024 року ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля «Кіа Stonic», д.н.з. НОМЕР_4 , подала до МТСБУ заяву про належне відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 (а.с. 9-12).

Зі звіту №627 про оцінку автомобіля Кіа Stonic 1.4і номерний знак НОМЕР_4 (дата складення: 04 травня 2024 року), що складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на замовлення МТСБУ, вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля Кіа Stonic 1.4і номерний знак НОМЕР_4 складає 36 788,85 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Кіа Stonic 1.4і номерний знак НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП - 36 788,85 грн. (а.с. 15-17).

Із довідки №1 від 19.08.2024 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих вбачається, що сума до сплати за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.03.2024 року, для ОСОБА_2 склала 27 496 гривень 97 копійок (а.с. 13 на звороті).

МТСБУ видано наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих щодо ОСОБА_2 , яким наказано сплатити отримувачу ОСОБА_2 27 496 гривень 97 копійок (а.с. 13).

Позивачем надано суду платіжну інструкцію №925273 від 21 серпня 2024 року з якого вбачається, що МТСБУ здійснило платіж на рахунок отримувача ОСОБА_2 , у розмірі 27 496 гривень 97 копійок із призначенням платежу «Виплата по справі №101826, згідно наказу №3.1/15815 від 21.08.2024р., т.з. НОМЕР_4 » (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Згідно закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст.ст. 11, 599, 1166 ЦК). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому, за ст. 1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 5.04.2017 у справі №6-2806цс16.

Враховуючи викладене, у МТСБУ виникло право вимоги саме до ОСОБА_1 , як до винної особи, в розмірі понесених витрат у сумі 27 496 гривень 97 копійок, оскільки вона на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо витрат на послуги експерта у розмірі 1 800,00 гривень суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До позовної заяви долучено платіжну інструкцію №887095 від 14 травня 2024 року зі змісту якої вбачається, що МТСБУ здійснило платіж у розмірі 1 800 гривень 00 копійок на користь ФОП ОСОБА_3 із призначенням платежу «Оплата послуг аваркома (експерта) по справі №101826, згідно рах. №101826 від 04.05.2024 р., т.з. НОМЕР_4 » (а.с. 14 на звороті).

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України).

Зважаючи на те, що позивач поніс витрати на оплату послуг експерта, вони доведені належними у справі доказами, витрати по оплаті послуг експерта на складення звіту про визначення матеріального збитку підлягають стягненню із відповідача.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що інших доказів на підтвердження судових витрат позивач не надає, суд розглядає питання щодо розподілу судових витрат у межах сплати судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач надає суду платіжну інструкцію №867711 від 04 лютого 2025 року, зі змісту якої вбачається, що МТСБУ здійснило платіж у розмірі 3 028,00 грн. із призначенням «101 Судовий збір за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 в Святошинський районний суд міста Києва, справа МТСБУ № 101826, …».

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 3 028 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 354, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) бюро України (, місцезнаходження: 02653, м. Київ, бульв. Русанівський, буд. 8) суму витрат сплаченого відшкодування у розмірі 27 496 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 97 копійок та суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) бюро України (, місцезнаходження: 02653, м. Київ, бульв. Русанівський, буд. 8) судові витрати у межах сплаченого судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко