ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-зз/753/32/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

1 травня 2025 року до суду надійшла вказана вище заява.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 1 травня 2025 року заява передана судді Заставенко М.О.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 1 травня 2025 року № 48 у зв`язку із тим, що суддя Заставенко М.О. з 5 травня 2025 року перебуватиме у щорічній відпустці тривалістю 14 днів призначено повторний автоматизований розподіл заяви.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 1 травня 2025 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про повернення її заявнику без розгляду, з таких мотивів.

Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року у справі № 753/20992/21 частково задоволено заяву представника позивача та накладено арешт на транспортний засіб марки Mercedes Benz Е 350, 2011 р.в., об`єм двигуна 3498, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 2 160 000 доларів США., рішення суду набрало чинності 4 липня 2023 року.

В той же час приватним виконавцем Пишним А.В. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого напису № 7104 від 14 листопада 2024 року, відповідно до якого звернуто стягнення на вказаний вище транспортний засіб та 17 березня 2025 року ДП «СЕТАМ» у цьому виконавчому провадженні було проведено електронні торги з реалізації транспортного засобу марки Mercedes Benz Е 350, 2011 р.в., що підтверджується протоколом № 631592.

За результатами торгів заявницю ОСОБА_1 було визнано переможцем, в той же час, як зазначає заявниця, для зняття з обліку транспортного засобу та подальшої його реєстрації за заявницею необхідно скасувати арешт, який був накладений на цей транспортний засіб ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що набула право власності на транспортний засіб Mercedes Benz Е 350, 2011 р.в., об`єм двигуна 3498у порядку реалізації майна з електронних торгів, проте ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року про забезпечення позову обмежує її право на державну реєстрацію права власності на тарнспортний засіб.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

У справі, в якій подано заяву про скасування заходів забезпечення позову встановлено, що представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_1 не є учасником справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, на забезпечення якого вжито заходи забезпечення позову.

Отже, з урахуванням положень частини першої статті 158 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не була учасником справи № 753/20992/21, в якій постановлено ухвалу про забезпечення позову, вона позбавлена можливості звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для неї чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не має права на подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, то така заява не може предметом судового розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 5 червня 2024 року у справі № 727/3071/23.

Керуючись нормами статей 158, 352-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова