УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 296/1414/25

провадження № 61-5458ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року та ухвалу Верховного Суду від 03 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та інтересів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та інтересів.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження в справі.

У березні 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2025 року (провадження № 61-4206ск25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в справі № 296/1414/25.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року.

Також, заявниця просить скасувати ухвали Верховного Суду від 03 квітня 2025 року.

Щодо оскарження ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Оскільки ухвала Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2025 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року вже оскаржувалися до суду касаційної інстанції й за результатом розгляду була постановлена ухвала від 03 квітня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження, правові підстави для повторного перегляду поданої заявницею касаційної скарги відсутні.

Верховний Суд наголошує, що положення пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України свідчить про безумовну відмову у відкритті касаційного провадження, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, незалежно від наявності будь-яких об`єктивних обставин.

Так само, Верховний Суд не оцінює нові обставини, за умови прийнятності та обґрунтованості яких суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження у справі.

Інші доводи заявниці, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду цієї скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права (пункт 3 частина друга стаття 394 ЦПК України).

Щодо оскарження ухвали Верховного Суду від 03 квітня 2025 року

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Відповідно до статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Верховного Суду від 03 квітня 2025 року, якою відмовлено заявниці у відкритті касаційного провадження на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року.

За чинним ЦПК України, за загальним правилом, Верховний Суд не має повноважень щодо перегляду своїх судових рішень.

Отже, ухвала Верховного Суду від 03 квітня 2025 року не підлягає перегляду за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись пунктами 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 11 лютого 2025 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2025 року та ухвалу Верховного Суду від 03 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та інтересів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян