справа № 619/1476/25
провадження № 2/619/921/25
Рішення

іменем України

29 квітня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/1476/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачка: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача: Шевченко В.Я.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

КП «ХТМ» 14.03.2025 звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за опалення та гарячу воду у розмірі 66941,67 грн, посилаючись на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальним послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з оплати житлово-комунальних послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.02.2025, у боржника виникла заборгованість в сумі 66941,67 грн, що утворилася за період з 01.05.2021 про 31.01.2025.

Відповідачкою надано відзив, у якому просить визнати її неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що 18 листопада 2016 року вона зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , однак ця квартира ї й не належить та ніколи не належала на праві приватної власності, про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Жодного дня в цій квартирі вона не проживала та фактично не отримувала комунальні послуги, а тим паче з березня 2022 року вона є внутрішньо-переміщеною особою в Чернівецькій області. До її переїзду в Чернівецьку область вона з 2002 року завжди проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Також зазначає, що не укладала договір з КП «Харківські теплові мережі» з послуг теплопостачання, не оформляла особові рахунки з теплопостачання на своє ім`я за адресою: АДРЕСА_1 . Твердження позивача, що 01.12.2021, 01.07.2022 вона прийняла пропозицію (акцепт оферти) шляхом фактичного споживання послуг не відповідає дійсності та спростовується тим фактом, що з березня 2022 року вона є внутрішньо переміщеною, а тому фактично користуватися ні тепловою енергією, ні гарячою водою не могла й не робила цього. Окрім цього не вчинялися будь-які дії відповідно до пункту 4 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022 та пунктів 4 індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, про надання послуги з постачання гарячої води від 31.10.2021, які б свідчили про бажання укласти договори, зокрема не надавала виконавцю підписаної заяви приєднання, ніколи не сплачувала рахунки за надані послуги, тобто не здійснювала нічого, щоб свідчило про намір укласти або приєднатися до цього Публічного договору. З огляду на те, що вона не є ані власником, ані орендарем, ані наймачем, ані споживачем послуг, а також те, що між нею та позивачем відсутні договірні відносини щодо спірної квартири, тому вона є неналежним відповідачем по справі № 619/1476/25.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 17.03.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 1202130 щодо місця проживання (перебування) відповідачки.

Ухвалою суду від 18.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.04.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі», оскільки на її ім`я за зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Довідкою № 02-22/2200 Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.04.2024 надано інформацію за адресами боржників за сплату послуг опалення та гарячого водопостачання, а саме те, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, залишок боргу ОСОБА_1 , станом на 01.02.2025 становить 65345,78 грн (а.с. 5).

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачанням теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води ОСОБА_1 , за період з 01.05.2021 по 31.01.2025 становить 1544,33 грн (а.с. 6).

Згідно відомостей відповідачці ОСОБА_1 на борг, який виник у період з 01.05.2021 по 31.01.2025, нараховано 3% річних від суми боргу у розмірі 14,40 грн та інфляційні втрати у розмірі 37,16 грн. (а.с. 7).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 31.03.2023 (далі Закон № 2189-VIII) регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2189-VIII визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Відповідно до абзацу 31 частини 1 статті 1 Закону № 2633-IV теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: інші юридичні факти, зокрема фактичне споживання послуг. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.

За змістом ч. 6 ст. 19 Закону № 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідачка незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язана оплатити надані послуги.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 2633-IV у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Це узгоджується з положеннями ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії споживачів відповідних послуг.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Водночас відповідачкою надано довідку від 11.07.2022 № 7713- про те, що вона є внутрішньо переміщеною особою за адресою: АДРЕСА_3 , що унеможливлює споживання послуг позивача за спірною адресою (а.с. 34).

Суд відхиляє доводи відповідачки стосовно того, що за спірною адресою вона не проживала, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази того, що у період з 01.05.2021 по 11.07.2022 ОСОБА_1 не користувалася житлом за місцем її реєстрації.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року №6-2951цс15.

За таких обставин зобов`язання відповідачки оплатити послуги з теплопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону №1875-IV, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідно до підпункту 7 пункту 43 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, зазначено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.

З відповідними заявами ОСОБА_1 не зверталася.

У статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до вказаної правової норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним, що відповідачка у період з 01.05.2021 по 11.07.2022 була споживачем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води та у неї за вказаний період існує заборгованість з урахуванням передбачених ст. 625 ЦК України індексу інфляції та 3% річних.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково та стягненню підлягає заборгованість за період з 01.05.2021 по 11.07.2022 за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 16729,44 грн; за послугу з постачання гарячої води в розмірі 6019,40 грн; за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії 58,80 грн; за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води в розмірі 43,17 грн, інфляційні втрати в розмірі 37,16 грн; 3% річних в розмірі 14,40 грн, а всього 22902,37 грн.

Доводи відповідачки щодо того, що вона не є власником зазначеної квартири, тому не є належним відповідачем, суд відхиляє, оскільки це не позбавляє права ОСОБА_1 звертатися до суду з позовом про стягнення з власника коштів в порядку регресу та доводити підстави своїх вимог у загальному порядку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги КП «ХТМ» підлягають задоволенню частково, в розмірі 34,21%, то розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачки на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1035,88 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 16729,44 грн; за послугу з постачання гарячої води в розмірі 6019,40 грн; за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії 58,80 грн; за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води в розмірі 43,17 грн, інфляційні втрати в розмірі 37,16 грн; 3% річних в розмірі 14,40 грн, а всього 22902,37 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот дві гривні 37 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1035,88 грн (одна тисяча тридцять п`ять гривень 88 копійок).

Надіслати сторонам копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11,

відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01.05.2025.

Суддя І. М. Нечипоренко