КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 2-940/10 Головуючий у суді першої інстанції - Скрипка О. І.
Номер провадження № 88-ц/824/44/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , поданою представником Барановим Миколою Миколайовичем , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності,

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРИС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСАГРО» про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,

а також за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРИС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСАГРО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Консент-Плюс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності, у якому просило суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Велика Олександрівка, Броварського району, Київської обл. та має кадастровий номер :09:001:0023, від 17 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- визнати його власником земельної ділянки, яка розташована за вищевказаною адресою та просило покласти судові витрати на відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Консент-Плюс» про визнання права власності на земельну ділянку, у якому просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № 1633, від 09 березня 2006 року між ТОВ «ТАВРІС» та ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № 1248 від 24 березня 2006 року між ТОВ «ТАВРІС» та ТОВ «ВАСАГРО»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № 3316 від 07 червня 2006 року між ТОВ «ВАСАГРО» та ТОВ «Консент-Плюс»;

- визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,6408 га, яка розташована за адресою: Великоолександрівська сільська рада Бориспільського району Київської області та визначена планом меж земельної ділянки за кадастровим № :09:001:0023.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ТОВ «ТАВРІС», ТОВ «ВАСАГРО» та ТОВ «Консент-Плюс» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 березня 2006 року недійсним та визнання права власності на земельну ділянку, у якому просив суд:

- визнати договір купівлі - продажу земельної ділянки яка розташована за адресою: с. Велика Олександрівка, Бориспільського району, Київської обл., яка має кадастровий номер :09:001:0023, укладений між ОСОБА_4 (начебто від мого імені) та ТОВ «ТАВРІС» від 9 березня 2006 року - недійсним;

- визнати договір купівлі - продажу земельної ділянки яка розташована за вищевказаною адресою, укладений між ТОВ «ТАВРІС», та ТОВ «ВАСАГРО» від 24 березня 2006 року - недійсним;

- визнати договір купівлі - продажу земельної ділянки яка розташована за вищевказаною адресою, укладений між ТОВ «ВАСАГРО» та ТОВ «Консент-Плюс» від 07 червня 2006 року недійсним;

- визнати за ним, право приватної власності на земельну ділянку на підставі державного акту серії ЯГ № 153182, виданого 27 лютого 2006 року на земельну ділянку площею 3,6408 га, кадастровий номер :09:001:0023, яка знаходиться на території Великоолександрівкої сільської ради Бориспільського району Київської області;

- скасувати, як видані незаконно наступні державні акти а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,6408 га від 20 березня 2006 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,6408 га від 28 березня 2006 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,6408 га від 05 липня 2006 року. Та просив всі судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2010 року в задоволенні позову ТОВ «Консент-Плюс» - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року апеляційну скаргу ТОВ «Консент-Плюс» - задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2010 року скасовано в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 , в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Консент-Плюс» та ухвалено в цих частинах нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Позов ТОВ «Консент-Плюс» задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17 листопада 2006 року реєстровий № 9710, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 3,6408 га, яка розташована за адресою: Бориспільський район, Київської області, Великоолександрівська сільська рада та має кадастровий номер :09:001:0023.

Визнано недійсним з моменту видачі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 939760 від 04 липня 2007 року, виданий ОСОБА_1 , зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 69. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Консент-Плюс» 1750 грн сплаченого ним судового збору та 30 грн внесених на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхиллено, рішення Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року залишено без змін.

16 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява подана представником ОСОБА_1 , адвокатом Барановим М.М. про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду із вказаною заявою про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами, представник відповідача у справі ОСОБА_1 , адвокат Баранов М.М. посилався на те, що рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій було мотивоване тим, що на підставі наявних у справі доказів апеляційний суд встановив, що ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 , ТОВ «Тавріс», ТОВ «Васагро» та ТОВ «Консент-Плюс» було дотримано вимог чинного законодавства України під час укладення: договору купівлі-продажу від 09 березня 2006 року між продавцем, в особі ОСОБА_4 та покупцем ТОВ «Тавріс»; договору купівлі-продажу від 24 березня 2006 року, між продавцем ТОВ «Тавріс» та покупцем ТОВ «Васагро»; договору купівлі-продажу від 07 червня 2007 року, між продавцем ТОВ «Васагро» та покупцем ТОВ «Консент-Плюс».

Разом із тим вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року у справі №359/3929/21, в межах кримінального провадження №0000005 встановлено, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою заволодіти земельною ділянкою, площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023, власником якою був ОСОБА_3 , підробила довіреність від 28 лютого 2006 року №42 щодо номеру Державного акта права власності на земельну ділянку (заміст номеру паю), на підставі якої надала ОСОБА_4 довіреність від 28 лютого 2006 року на отримання в Бориспільському районному відділі Київської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» Державного акту на право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023, замовити та отримати довідку про відсутність обстеження земельної ділянки, та надала довіреність від 01 березня 2006 року №868 з правом підписати договір купівлі-продажу та отримати гроші за продану земельну ділянку заміст власника ОСОБА_3 ..

Вироком встановлено, що ОСОБА_3 не був обізнаний про те, що ОСОБА_4 09 березня 2006 року від його ім`я продав земельну ділянку площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023 покупцю ТОВ «ТАВРІС», який маючи у своєму розпорядженні оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,6408 га, серія ЯГ №153182, будучи переконаним, що він є дійсним та законним власником цієї земельної ділянки - 17 листопада 2006 року уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу №9710 земельної ділянки, площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року у справі №359/3929/21, в частині визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, залишено без змін та звільнено від покарання на підставі ст. ст. 49, 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вироком встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за попередньою змовою довіреними особами ТОВ «ТАВРІС» () та ТОВ «ВАСАГРО» () 09 березня 2006 року та 24 березня 2006 року набули право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023, без здійснення оплати за договорами купівлі-продажу та із заниженням її вартості у декілька сотень разів: за договором купівлі-продажу від 09 березня 2006 року, укладеним між ОСОБА_7 , в особі ОСОБА_4 та ТОВ «ТАВРІС» - за 24 760,96 гривень; за договором купівлі-продажу від 24 березня 2006 року, укладеним між ТОВ «ТАВРІС» та ТОВ «ВАСАГРО» - за 27 265.00 гривень.

У той час як відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки №9710 від 17 листопада 2006 року та розписки ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 придбав земельну ділянку, загальною площею 3,6408 га, кадастровий номер: :09:001:0023 за 440 160,00 гривень.

Заявник посилається також і на те, що із змісту матеріалів справи та вироку суду вбачається, що договір купівлі-продажу від 09 березня 2006 року №1633 щодо продажу земельної ділянки, загальною площею 3,6408 га, кадастровий номер :001:0023, який було укладено між ОСОБА_3 , в особі ОСОБА_4 (продавець) та ТОВ «Таврис» (покупець) - єправочином, якій вчинений особою, яка не мала на це повноважень, вчинений в наслідок підробки довіреності від 28 лютого 2006 року №42, на підставі якої ОСОБА_6 надала ОСОБА_4 довіреність №746 від 28 лютого 2006 року та довіреність №868 від 01 березня 2006 року з метою заволодіння

Дані обставини вказують на відсутність волевиявлення ОСОБА_3 на укладення договору купівлі-продажу від 09 березня 2006 року №1633, що відповідно до положень статей 203, 215, 216, 218, 220, 638 ЦК України та правових висновків, викладених у пунктах 231-238 постанови ВП ВС від 27 листопада 2024 року у справі №204/8017/17 вказує на те, що даний договір є неукладеним договором, що вказує на фіктивність, недійсність, нікчемність та нескладність всіх правочинів ланцюгу перепродажів спірної земельної ділянки.

Крім того подаючи вказану заяву 16 квітня 2025 року представник відповідача у справі ОСОБА_1 , адвокат Баранов М.М. подав також і клопотання про поновлення процесуального строку визначеного ст. 424 ЦПК України, яке обґрунтував тим, що рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року у справі №2-940/10 набрало законної сили після касаційного перегляду 23 листопада 2011 року.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/3929/21 у межах кримінального провадження №0000005 винесено 15 листопада 2021 року.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі №359/3929/21, якою цей вирок залишено без змін, представник відповідача отримав лише 11 квітня 2025 року на підставі чергової заяви, що підтверджуються відповідною розпискою отримувача на Заяві від 04 квітня 2025 року (додаток б до заяви про перегляд) .

Звертає окрему увагу колегії суддів, що відповідно до інформації яка міститься в ЄДРСР по справі №359/3929/21 вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/3929/21 станом на 15 квітня 2025 року - не набрав законної сили, а ухвала Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року також відсутня у ЄДРСР (додаток 4 до заяви про перегляд).

Тобто, до 11 квітня 2025 року заявник ОСОБА_1 був позбавлений можливості виконати вимоги пунктів 5, 6 частини 2 та пункту 3 частини З статті 426 ЦПК України, а саме був позбавлений можливості послатися та подати до суду докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, бо ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року змінено мотиви щодо обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ..

Колегія суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та оцінивши аргументи поданої заяви, дійшла висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою представником Барановим М.М. , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 423, п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для цього є, зокрема, встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, та не можуть бути поновлені.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства слідує, що десятирічний строк, визначений п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної, на думку особи, помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (10 років) є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 2-2109/11, від 07 вересня 2022 року у справі № 298/1791/18, від 31 січня 2023 року у справі № 2-3991/11, від 07 грудня 2023 року у справі № 554/1494/16, від 11 грудня 2024 року у справі № 2-747/11, від 19 листопада 2024 року у справі № 344/16968/16.

З поданої заяви слідує, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року.

Тобто, звернувшись до суду 16 квітня 2025 року із заявою про перегляд рішення суду від 14 червня 2011 року, десятирічний строк є пропущеним.

Наслідком пропущення десятирічного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності пропуску цього строку.

Враховуючи те, що передбачений п. 2 ч. 2 ст. 424 ЦПК України десятирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами пропущений, вказаний строк є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Таким чином, враховуючи положення пункту 2 частини другої статті 424 ЦПК України, заявник мав звернутись із заявою про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами в межах десятирічного строку, тобто до 14 червня 2021 року.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними з цього питання є рішення ЄСПЛ у справах «Osman v. the United Kingdom» (Осман проти Сполученого Королівства) від 28 жовтня 1998 року та «Kreuz v. Poland» (Креуз проти Польщі) від 19 червня 2001 року.

Суд також зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги (заяви) на судові рішення. Норми, які регламентують строки їх подання, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 423, 424 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою представником Барановим Миколою Миколайовичем , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Київської області від 14 червня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРИС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСАГРО» про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, а також за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРИС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСАГРО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консент-Плюс» про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Копію ухвали направити всім учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв