Справа № 629/177/25
Номер провадження 2/629/354/25
30.04.2025 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання- Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи провести за її відсутності. У наданій відповіді на відзив представник позивача зазначила, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору. Відповідачем у відзиві на позовну заяву, не заперечується належними та допустимими доказами факту укладання ним вказаного кредитного договору. Також вказала, що позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Щодо правомірності факторингу, то зазначила, що договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права і законні інтереси відповідача.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У наданому відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу, а також доказів на підтвердження того, що після укладання договору факторингу №275 від 26.06.2024 ТОВ ФК «ЄАПБ» сплатило АТ «Укрсиббанк» суму фінансування за відступлене право вимоги за кредитним договором згідно реєстру боржників.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно п. 2.1, 2.2. Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. У випадках, передбачених цим Договором (п. 4.1) банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах цих Правил.
Згідно п. 4.1 Договору, банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах Тарифного плану Картка з лімітом «Шоппінг картка», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, окремий картковий рахунок № НОМЕР_1 , до якого випускається платіжна картка, у національній валюті України, який використовується згідно з режимом поточного рахунку, встановленим законодавством, та обслуговується згідно цього Договору та Правил. Картковий рахунок відкривається Банком в Дату встановлення ліміту кредитування, визначену цим Договором.
02.11.2019 року відповідачем ОСОБА_1 також було підписано паспорт споживчого кредиту.
26.06.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №275, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсиббанк» за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до умов п. 4.1. договору факторингу №275 від 26.06.2024 право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі права вимоги (Додаток №2 до цього договору).
Надана суду копія договору факторингу №275 є неповною, зокрема така не містить розділів 6, 7, 8, 9, 10, 11.
Розрахунок складено та завірено представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», розрахунку первісного кредитору АТ «Укрсиббанк» матеріали справи не містять.
Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до вимог ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України.
За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За змістом ст.512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч. 1ст. 1077 ЦК України.
Згідно зіст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за кредитним договором, в яких відповідач є позичальником, і по якому право вимоги перейшло до позивача. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), що позбавляє суд можливості встановити правомірність нарахування відсотків за користування ОСОБА_1 кредитом.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15.
На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень ЦПК України зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування.
Що стосується переходу від АТ «Укрсиббанк» до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі договору факторингу №275 від 26.06.2024 року, суд зважає на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №275, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсиббанк» за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Суд звертає увагу, що надана суду копія Договору факторингу не містить його повного змісту, позаяк після п. 5.11 договору відразу йде розділ 12 договору, а відтак, суд позбавлений можливості дослідити повний зміст договору факторингу.
Умовами п. 4.1. договору факторингу №275 від 26.06.2024 року передбачено, що право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі права вимоги (Додаток №2 до цього договору).
Як убачається зі змісту Акту приймання-передачі Права Вимоги від 26.06.2024 року, в його пункті 2 не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від АТ «Укрсиббанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами в п. 2.2 договору факторингу №275, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №275 від 26.06.2024 року, який сформований позивачем. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора АТ «Укрсиббанк», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу.
З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №275 від 26.06.2024 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст.12,81,133,141,247,263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик