Номер провадження № 2/521/2416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Бобуйка І.А.,

за участі секретаря судового засідання Шелкопляс В.В.,

розглянувши у судовому засіданні по суті в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельного Кооперативу «Пространство» (адреса реєстрації: м. Одеса, вул.. Жуковського, буд. 22) про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2024 року представник позивача Бойко А.В., яка діє на підставі ордеру від 20.06.2024 року, звернулася до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» про стягнення грошових коштів, у якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти (суму паю) у розмірі 290416,79 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

17.10.2024 року представник відповідача голова обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» подав до суду відзив, у якому вказав, що річний строк повернення паю починається з 01.01.2024 року та минає 01.01.2025 року, а тому позовні вимоги є передчасними та спрямованими на майбутнє. Представник відповідача також, зазначив, що позивачем обґрунтовано наявність порушення його прав та визнав, що згідно угоди №РД/А-А.406.-1 від 12.10.2021 року, позивачем було сплачено 361997,61 грн.. та при цьому 10% від суми паю складають 75252,10 грн. Представник відповідача голова обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Разом із відзивом представник відповідача подав клопотання про передачу матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» про стягнення грошових коштів, за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси тобто за територіальною підсудністю у зв`язку з тим, що Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» зареєстровано у Приморському районі м. Одеси по вул. Жуковського, 22.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року цивільну справу №521/14475/24 за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» про стягнення грошових коштів передано до Приморського районного суду м. Одеси.

28.11.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Приморського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Приморського районного суду м. Одеси Федчишиній Т.Ю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.224 року цивільну справу №521/14475/24 за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» про стягнення грошових коштів передано до Малиновського районного суду м. Одеси.

24.12.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді даного суду Михайлюку О.А.

Ухвалою суду від 26.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Пространство» про стягнення грошових коштів - передати до канцелярії даного суду для передачі справи на розгляд раніше визначеному складу суду.

26.12.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями суду, справу розподілено судді Бобуйку І.А.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

03.04.2025 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про слухання без її особистої участі та особистої участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримав правову позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, 12.10.2021 р. між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Пространство» було укладено угоду про членство в кооперативі №PД/A-А.406.-1 та №IT/A-А.21.6.-1.

Відповідно до Преамбули вищевказаної Угоди, остання була укладена з метою визначення умов та регламентування правовідносин між Асоційованим членом кооперативу (Погодіним Д.В.) з однієї сторони та ОК «ЖБК «Пространство» з іншої сторони, що стосуються виключно набуття такими Асоційованими членами прав на Нерухоме майна в Об?єкті, в т.ч. з питань членства у кооперативі, прав та обов?язків сторін, визначення інших суттєвих умов членства таких осіб у Кооперативі, з метою однакового розуміння та належного користування своїми правами і виконання своїх обов?язків.

Відповідно до Розділу 2 «Терміни» Угод, в цих Угодах терміни вживаються в такому значені: прибудованими приміщеннями, дитячим садком та підземним паркінгом адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер №:00:003:0034, площею, 1,4806 га.; нерухоме майно - «1» - кімнатна квартира будівельний номер №A.406 загальною площею 33,48 кв.м., розташована на 4 поверсі будинку «А» Об?єкту будівництва; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу грошей в порядку визначеному Угодою та додатками до неї.

Відповідно до п.4.1. Угоди про членство в кооперативі, розмір Паю визначається та сплачується виключно в гривні, є змінним, та підлягає перерахунку на день платежу із врахуванням зміни Договірного курсу на день платежу в частині, що підлягає сплаті. Частина Паю (гривня), що підлягає сплаті, розраховується за Договірним курсом на день платежу та еквівалентна відповідній сумі частини Паю. Сторони визначають грошовий еквівалент зобов?язання Асоційованого члена по сплаті Паю Кооперативу в доларах США.

Також, згідно до п.4.1. Угоди про членство в кооперативі, Пай, станом на дату укладення цієї угоди становить 752 521,01 грн. Пай станом на 12.10.2021 р. визначений із врахуванням:

- суми в розмірі 361 997,61 грн., сплаченої в якості 1-4 частин Паю, що в еквіваленті на дати платежів складає 13 315 дол. США за курсом гривні до долару США, встановленого НБУ.

- суми в розмірі 390 523, 40 грн., що підлягає сплаті в якості 5-9 частин Паю, еквівалент якої за Договірним курсом становить 14 815 дол. США.

Враховуючи зазначене, еквівалент грошового зобов?язання щодо сплати Паю становить 28 130,00 дол. США. Пай змінюється пропорційно зміні загальної площі з урахуванням допустимого відхилення.

Відповідно до п.4.2. Угоди про членство в кооперативі, Сплата Паю здійснюється Асоційованим членом Кооперативу частинами у наступному порядку: 4 частина у розмірі 4 444,50 дол. США до 15.12.2021 р., 5 частина у розмірі 2963,00 дол. США до 05.03.2022 р., 6 частина у розмірі 2963,00дол. США до 15.06.2022 р., 7 частина у розмірі 2963,00 дол. США до 15.07. 2022 р., 8 частина у розмірі 1481,50 дол. США до 15.08.2022 р.

Таким чином, судом встановлено. що пунктами 4.1. підтверджується факт того, що на момент підписання угод, позивачем було сплачено Пай у загальній сумі 361 997,61 грн.

Відповідно до п. 5.1 Угоди, на момент підписання цих Угод Асоційованим членом, Головою Кооперативу, на підставі заяви Асоційованого члену прийняте рішення про прийом Асоційованого члена до Кооперативу. Це рішення Голови Кооперативу набуває чинності після його затвердження Загальними зборами Членів Кооперативу за умови виконання Асоційованим членом Кооперативу в повному обсязі своїх зобов?язань по сплаті (внесенню) Паю (частини Паю) відповідно до умов Угоди.

Таким чином, судом встановлено, що з 12.10.2021 року, ОСОБА_1 був асоційованим членом ОК «ЖБК «Пространство».

В наступному, внаслідок початку повномасштабного вторгнення росії, тяжкою економічною ситуацією та фінансовим станом, позивач не мав змоги здійснювати внесення Паю, при цьому будівництво будинку було фактично припинено.

В результаті чого, 15.06.2023 року позивач направив на адресу відповідача заяви про добровільний вихід з кооперативу, розірвання угод та повернення Паю у вигляді грошових коштів, на підтвердження чого надано копії відповідних заяв з доказами направлення та вручення (роздруківка з сайту АТ «УКРПОШТА»).

Відповідно до п. 5.2.1 Угоди, Асоційоване членство у Кооперативі припиняться в тому числі у разі добровільного виходу з Кооперативу.

Відповідно до п. 5.3 Угоди, особі, Асоційоване членство якої у Кооперативі припинилось на підставі п. 5.2.1-5.2.3 Угоди до повернення їй Паю у майновому вигляді (прав на Нерухоме майно), Кооператив зобов`язаний повернути суму Паю, фактично сплачену цією особою, зменшену на штраф у розмірі 10% від суми Паю, не раніше дати отримання від нового члена Кооперативу (який прийнятий на той же самий пай) зазначеної грошової суми, але в будь-якому випадку строк повернення суми Паю не може перевищувати року з моменту припинення членства такої особи в Кооперативі. Загальні збори Членів Кооперативу можуть вирішити питання щодо повернення такій особі суми паю та додаткового паю, фактично сплаченої цією особою, в більш стислий строк.

Зазначена заява була отримана відповідачем 20.06.2023 р. (згідно роздруківки з сайту АТ «УКРПОШТА»), однак жодної відповіді від відповідача позивач не отримав.

Вищевикладені факти не заперечувались представником відповідача у наданому представником відзиві на позовну заяву до суду.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об?єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки. Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.

Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю(ч. 2 ст. 14 Закону України «Про кооперацію» ).

Згідно з положеннями ст. 12 цього Закону України основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов?язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Згідно ст. 13 Закону України «Про кооперацію», членство в кооперативі припиняється у разі, зокрема, добровільного виходу з нього.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, 3-поміж іншого, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Виходячи зі змісту положень Закону України "Про кооперацію" законодавцем розмежовано поняття припинення членства у кооперативі шляхом добровільного виходу з нього та припинення членства у кооперативі шляхом виключення особи зі складу членів кооперативу.

Верховний Суд у постанові від 30.06.2022 року у справі №904/4718/21 зазначив, що виключення члена з кооперативу - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення членом кооперативу своїх статутних обов?язків. На відміну від виходу з числа членів кооперативу, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього члена кооперативу та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами.

При цьому у справі №924/700/21 Верховним Судом викладено правову позицію, що виключення учасника з товариства належить до компетенції загальних зборів. Виключна компетенція полягає в тому, що лише єдиний орган (збори учасників товариства) може вирішувати питання про виключення учасника з товариства, а не учасниками як такими чи судом.

У постанові від 10.09.2019 року у справі №915/1183/18 Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до положень ст. 4, 13 Закону України "Про кооперацію" одним із основних принципів кооперації є безперешкодний вихід з кооперативної організації. Перешкоджання особі (обмеження чи заборона) здійснити припинення членства в кооперативі шляхом добровільного виходу з нього у встановленому порядку не відповідатиме наведеному принципу та вимогам закону, а отже не може бути визнане правомірним. Моментом виходу члена з кооперативу є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі кооперативу або вручення заяви цим особам органами

Отже, приписи цивільного законодавства та положення статуту кооперативу безпосередньо не пов?язують добровільний вихід члена кооперативу ні з рішенням зборів членів кооперативу, ні з внесенням змін до його установчих документів, тому зазначена заява є достатньою правовою підставою для припинення членства особи у кооперативі.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду КГС, справа №910/1442/22 від 09.03.2023 року.

Згідно ст. 21 Закону України «Про кооперацію», пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

У разі якщо об?єктом паю є об?єкт незавершеного будівництва, майбутній об?єкт нерухомості, право на виконання будівельних робіт щодо якого набуто після набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об?єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", правочини (операції) щодо таких об?єктів здійснюються з дотриманням вимог зазначеного закону.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку.

Стосовно тверджень відповідача, що річний строк повернення паю варто рахувати з 01.01.2024 року до 01.01.2025 року, оскільки відлік річного строку необхідно відраховувати з 1 січня року, що настає з моменту виходу з кооперативу, суд зазначає наступне.

Закон України «Про інвестиційну діяльність», визначає вичерпний перелік форм інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб. Кооперативна форма, не будучи передбаченою зазначеним вище законом, реалізовується на підставі спеціального нормативного акту Закону України «Про кооперацію».

За умовами договору про пайову участь в житлово-будівельному кооперативі інвестор зобов`язується внести майновий внесок, а інша сторона зобов`язується передати пайовику (інвестору) зумовлену договором кількість житлової площі у квартирі пропорційно розміру внесеного паю. Такий договір за своєю правовою природою є інвестиційним.

Питання ж правового статусу, організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів регулюються нормами Конституції України, Цивільного та Житлового кодексів, Закону Про кооперацію, а також Примірного статуту, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 186 від 30 квітня 1985 року.

Зокрема, правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються в законі «Про кооперацію». Кооперативи за цим законом поділяються на виробничі, обслуговуючі та споживчі, а за напрямками діяльності можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Відповідно до Примірного статуту, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 186 від 30 квітня 1985, житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Таким чином, ЖБК - це вид споживчого кооперативу, який утворюється громадянами на добровільних засадах на підставі членства і об`єднання майнових (пайових) внесків з метою задоволення своїх житлових потреб шляхом спільної участі в будівництві багатоквартирного будинку, його наступному утриманні й управлінні будинком і прибудинковою територією.

Суд звертає увагу на те, що укладення договорів часткової (пайової) участі в будівництві (у даному випадку «Угода про членство в кооперативі «РД/А-А.406-1» від 12.10.2021 року) ґрунтується на принципі свободи договору, передбаченому у ст.3 ст. 627 ЦК України, де передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу України сторон і є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що сторони уклали 12.10.2021 р. Угоду про членство в кооперативі №PД/A-А.406.-1, де був чітко прописаний, серед іншого, порядок та строк повернення суму Паю.

Зокрема, у п. 5.3 Угоди, вказано, що особі, Асоційоване членство якої у Кооперативі припинилось на підставі п. 5.2.1-5.2.3 Угоди до повернення їй Паю у майновому вигляді (прав на Нерухоме майно), Кооператив зобов`язаний повернути суму Паю, фактично сплачену цією особою, зменшену на штраф у розмірі 10% від суми Паю, не раніше дати отримання від нового члена Кооперативу (який прийнятий на той же самий пай) зазначеної грошової суми, але в будь-якому випадку строк повернення суми Паю не може перевищувати року з моменту припинення членства такої особи в Кооперативі. Загальні збори Членів Кооперативу можуть вирішити питання щодо повернення такій особі суми паю та додаткового паю, фактично сплаченої цією особою, в більш стислий строк.

Суд зазначає, що строк повернення суми паю, вказаний в Угоді про членство в кооперативі №PД/A-А.406.-1 від 12.10.2021 року, не суперечить строку вказаному у ст. 21 ЗУ «Про кооперацію», оскільки строк одержання зазначеної частки вказаний в угоді не перевищує двох років.

Положення ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи на те, що Угода про членство в кооперативі №PД/A-А.406.-1 від 12.10.2021 року є чинною, оскільки відповідач до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання недійсною Угоди про членство в кооперативі №PД/A-А.406.-1 від 12.10.2021 року, або її окремих частин, не звертався, заперечень щодо дійсності даної Угоди не надавав, тому за своєю правовою природою вона є наслідком виникнення у позивача та відповідача цивільних прав та обов`язків, а обраний позивачем спосіб захисту є належним в розумінні ст. 16 ЦК України та спрямований на захист прав власності громадянина України, що відповідає статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції та є виправданим за легітивною метою у демократичному суспільстві.

Отже враховуючи вищевикладене, суд вважає, що річний строк повернення суми Паю необхідно відраховувати з моменту припинення членства позивача в Кооперативі, тобто з 20.06.2023 року та закінчення строку припадає на 20.06.2024 рік.

У судовому засіданні представник відповідача визнав, що станом на дату судового засідання, яке відбулось 30.04.2025 року, строк повернення суми Паю (який відповідач вважає вірним настав), проте представник відповідача вказав, що обслуговуючий кооператив «ЖБК «Пространство» продовжує ухилятись від виплати для позивача грошових коштів.

Таким чином, враховуючи дату отримання відповідачем заяви позивача про вихід з кооперативу, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти у розмірі 286 745,51 грн. ( 361997,61 грн. - 10% штрафу від суми 752 521,01 грн. (75 252,10 грн. ) до 20.06.2024 р.

Судом встановлено, що відповідач проігнорував свої зобов?язання щодо повернення грошових коштів та продовжує їх ігнорувати.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ст.626 ЦК України).

Боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту( ч.1 ст.527 ЦК України), встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, як положеннями закону, так і Угод допускається добровільний вихід асоційованого члена із кооперативу за наслідками поданої та прийнятих кооперативом рішень про вихід; така особа має право на повернення своєї частки грошовими коштами у строк, що передбачений угодою.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача починаючи з 21.06.2024 р. підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 1 950,81 грн. за період 21.06.2024 року до 11.09.2024 року та інфляційні витрати у розмірі 1 720,47 грн. за період з липня 2024 року по серпень 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенні позову на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 2904,16 гривень.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 14, 15, 21 ЗУ «Про кооперацію», ст. ст. 16, 204, 384, 527, 530, 625, 626, 628, 629, 638, ЦК України, ст.ст. 2, 12, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 282, 352, 354 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельного Кооперативу «Пространство» (адреса реєстрації: м. Одеса, вул.. Жуковського, буд. 22) про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельного Кооперативу «Пространство» (, адреса реєстрації: м. Одеса, вул.. Жуковського, буд. 22) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти (пайовий внесок) з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у загальному розмірі 290 416,79 гривень (двісті дев`яносто тисяч чотириста шістнадцять) гривень 79 копійок, що складається:

-286 745, 51 грн. (двісті вісімдесят шість тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 51 копійка розмір пайового внеску, який підлягає поверненню;

-1950,81 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень 81 копійка три відсотки річних;

-1720,47 грн. (одна тисяча сімсот двадцять) гривень 47 копійок інфляційні витрати.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельного Кооперативу «Пространство» (, адреса реєстрації: м. Одеса, вул.. Жуковського, буд. 22) на користь держави суму судового збору у розмірі 2904,16 грн. (дві тисячі дев`ятост чотири) гривні 16 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 01.05.2025 року.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.