Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3304/24

номер провадження 2/695/437/25

24 квітня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.,

за участю секретаря судового засідання Варданян Л.А.,

представника відповідача адвоката Дриги Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.06.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту 491026904 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 45 607,17 грн., строк кредиту 60 місяців, на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 45 607,17 грн. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 68849,69 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 45 607,17 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 23 242,52 грн. 20 вересня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491026904 від 09.06.2020.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №491026904 від 09.06.2020 у розмірі 68849,69 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та 9200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 жовтня 2024 року від представника відповідача адвоката Дриги Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що АТ «АЛЬФА-БАНК» неодноразово зверталося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області до ОСОБА_1 з аналогічними позовами про повернення кредиту, де було зупинено провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідач на той час та на сьогодні проходить службу в ЗСУ та у справі № 695/1063/21 прийнято рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Тому сам AT "АЛЬФА-БАНК" міг звернутися з позовними вимогами до відповідача та стягнути заборгованість. Проте, вони уклали договір факторингу та передали право вимоги ТОВ «ФК « ЕЛІТ-ФІНАНС», які і звернулися з позовною заявою до суду. На підтвердження наявної заборгованості відповідача суду надано розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, відповідно до якого відповідач станом на 20.09.2021 має заборгованість за кредитом у сумі 45607,17 грн., заборгованість за відсотками в сумі 23242.52 грн., а всього 68 849,17 грн., що відповідає заявленій ціні позову та наведеним у позовній заяві доводам і обґрунтуванням. Натомість такий розрахунок не відповідає іншим наявним у справі доказам, що обґрунтовується наступним. Зокрема, наданий позивачем розрахунок заборгованості за своєю правовою природою є математичним розрахунком загального залишку заборгованості за наданим кредитом, загального залишку заборгованості за нарахованими відсотками. Надані математичні розрахунки в частині проведених нарахувань за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом не відповідають наданому графіку платежів у первинній редакції. Згідно наданих документів, які додано до позовної заяви, при укладанні договору позичальником надаються копії його документів, для узгодження отримання кредиту. Так, в матеріалах справи є копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 та копія картки ідентифікаційного коду. Проте, вони були надані відповідачем 20.08.2018, також є підтвердження спеціаліста банку про їх отримання 20.08.2018. Це свідчить про те, що відповідач надавав їх 20.08.2018 при оформленні кредитного договору № 631059382 від 21.11.2018. Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 9200,00 грн. на підтвердження чого надано копію договору № 03-07/24 від 03.07.2024, який було укладено між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною, однак згідно платіжного доручення від 07.03.2024 отримувачем є ОСОБА_2 . Таким чином вважаю, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема відсутні платіжні доручення та/або виписки по рахунку на підтвердження факту перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, відсутні докази погашення заборгованості за попередніми кредитними договорами відповідача, для погашення яких мав бути наданий кредит 09.06.2020, а тому факт отримання відповідачем кредитних коштів не доведено.

21 листопада 2024 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Вказав, що укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем відбувалось саме шляхом прийняття оферти (пропозиції) відповідача АТ «АЛЬФА БАНК», оскільки всі суттєві умови кредитного договору чітко, вказані в оферті. Така форма кредитного договору жодним чином не заборонена законодавством. Заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору, виписками по рахунку та розрахунком заборгованості, який зроблено на підставі даних документів. Позивачем разом із позовною заявою надано всі докази, які підтверджують розмір витрат позивача на правничу допомогу.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2025 приєднано до матеріалів цивільної справи в якості доказів: копію довідки №322 від 05.02.2025; копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.09.2023; копію витягу з ЄРДР № 0002839 від 07.07.2020; копію розписки ОСОБА_3 ..

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Дрига Л.В позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві. Додатково зазначила, що відкрито кримінальне провадження за фактом шахрайства з боку ОСОБА_3 та є розписка останнього, що останній брав кредит та збирається його повернути. Просила не зупиняти провадження в справі у зв`язку з перебуванням відповідача в складі ЗСУ.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 09.06.2020 між відповідачем та АТ «АЛЬФА-БАНК» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 491026904, акцепт пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення угоди про надання кредиту, додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 491030247 від 22 липня 2020 року, згідно умов якої відповідач отримав кредит в розмірі 45607,17 грн зі сплатою процентів за користування кредитом 39,90 % річних, фіксована ставка, строком на 60 місяців.

Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонувало АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК».

Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 45607,17 грн., процентна ставка 39,90 %, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 10.06.2025.

Згідно п. 3 оферти кредит надається для погашення заборгованості за кредитним договором № 491026904 від 09.06.2020 у розмірі 45607,17 грн., спосіб видачі переказ на рахунок відкритий в АТ «АЛЬФА-БАНК».

Сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить Додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 491026904 від 09.06.2020, згідно якого до 02 числа кожного місяця передбачено сплату ануїтетних платежів в розмірі 1764,33 грн., з яких частину платежу складає сума кредиту, а решта - проценти за користування кредитом.

Як вбачається з меморіального ордеру № 848235 від 10.06.2020 АТ "АЛЬФА-БАНК" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 45607,17 грн..

В матеріалах справи також міститься виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 , в якій відображено рух коштів на рахунку, зокрема, надано кредит за кредитним договором в розмірі 45607,17 грн., щомісячні платежі не сплачувались.

20 вересня 2021 року АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» уклали договір факторингу № 3, згідно п. 1.1 «Тлумачення термінів» якого, боржником є фізична особа, що уклала з банком основний договір, не виконала свої зобов`язання за зазначеним договором, а також будь-які представники боржника, повірені, правонаступники, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника, та до яких фактору клієнтом було відступлено право вимоги.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне кредиторові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору. Право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно витягу з додатку № 1-1 до договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, на користь ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 . за кредитним договором №491026904 від 09.06.2020, сума за основною заборгованістю на дату укладення договору - 45607,17 грн., проценти - 23242,52 грн., загальна сума заборгованості - 68849,69 грн..

Позивачем також було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №491026904 від 09.06.2020, згідно якого розмір заборгованості становить 68849,69 грн..

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно ст. 634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі укладеного договору факторингу від 20.09.2021 року № 3 набуло право вимоги за кредитним договором № 491026904 від 09.06.2020, укладеним з відповідачем .

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач або первісний кредитор направляли відповідачу засобами поштового зв`язку досудову вимогу про виконання зобов`язання.

Крім того, судом було встановлено, що із підписаних позивачем та відповідачем умов оферти і акцепту не вбачається, що сторони обумовили право кредитодавця на дострокове повернення кредитних коштів. Будь-які інші угоди між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 щодо можливості дострокового повернення кредитних коштів в зв`язку з простроченням позичальником зобов`язання з виплати щомісячних платежів в матеріалах справи відсутні.

Керуючись положеннями статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», а також враховуючи відсутність в наданих позивачем документах умови про право кредитодавця достроково вимагати повернення наданих кредитних коштів, а також враховуючи, що кінцевим терміном кредитування було визначено 10.06.2025, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення всієї суми заборгованості, строк погашення якої ще не настав, є неправомірними.

Разом з тим, як вбачається із графіку платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 491026904 від 09.06.2020, та виписки з рахунку, він має прострочену заборгованість по щомісячним платежам з 10.07.2020 по 10.09.2021 року в загальному розмірі 26464,95 грн., право на стягнення якої перейшло до позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 26464,95 грн., яка виникла станом на 20 вересня 2021 року.

В решті позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, які заявлені передчасно, оскільки термін дії договору та термін виконання зобов`язань за вказаним договором за період, заявлений в позові, не настав.

Доходячи вказаного висновку, суд враховує, що стаття 16 Закону України «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, яка врегульовує правовідносини між сторонами у вказаному спорі на відміну від загальної норми права, що визначена в ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Щодо доводів представника відповідача стосовно того, що відповідач не отримувавав і не користувався кредитними коштами.

Зокрема, укладення договору та використання кредитних коштів підтверджується, крім іншого, випискою з особового рахунку ОСОБА_1 та меморіальним ордером №848235 від 10.06.2020.

Посилання представника відповідача на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07.07.2020 № 002839 за ч.3 ст. 190 КК України, не свідчить, що відповідач не укладав кредитний договір та не отримав кредитні кошти. У випадку, якщо у межах вказаного вище кримінального провадження буде встановлено вину обвинуваченого у шахрайстві, відповідний вирок суду набере законної сили, у такому разі у ОСОБА_1 виникне право заявити регресні вимоги до винної особи.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI).

Згідно зі статтею 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, відповідно до статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 зробила висновок про те, що: «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини друга статті 137 ЦПК України) При прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат».

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано докази щодо понесених ним витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №03-07/24 від 03.07.2024; акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9438/10 від 18.09.2020.

В акті прийняття-передачі наданих послуг від 15.07.2024 замовник ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та виконавець адвокат Литвиненко О.І. письмово підтвердили, що загальна вартість наданих юридичних послуг за договором про надання правової допомоги становить 9200,00 грн., жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг замовник до виконавця не має.

Оцінюючи надані суду докази понесення ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що представником позивача документально підтверджено витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 9200 грн..

Враховуючи викладене вище, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає стягненню, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати на правову допомогу в розмірі 3535,56 грн. та судовий збір у розмірі 1163,66 грн.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (місцезнаходження: площа Солом`янська 2, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40340222) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за договором №491026904 від 09.06.2020 у розмірі 26464,95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» 1163,66 грн. судового збору та 3535,56 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 29.04.2025.

Суддя: К.М. Ушакова