Справа № 577/6366/24
Провадження № 2/577/137/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участі секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси яких представляє адвокат Юсан Інна Олександрівна, до Конотопської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

У поданому зверненні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять виділити їм в натурі у спільну сумісну власність 3/20 частки житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку літ. «А- 1»; житлова прибудова «А1-1»; веранда літ. «аб», загальною площею 66,5 кв.м., житловою 29,7 кв.м: (2-1) веранда площею 4,1 кв.м.; (2-1) веранда площею 6,0 кв.м.; (2-2) коридор площею 3,1 кв. м.; (2-3) топочна площею 2,7 кв.м.; (2-4) ванна площею 3,7 кв.м.; (2-5) кухня площею 10,0 кв.м.; (2-6) житлова площею 9.2 кв. м.; (2-7) коридор площею 8,4 кв. м.; (2-8) передня площею 2,9 кв.м.; (2-9) житлова площею 15,4 кв. м.; (2-10) житлова площею 5,1 кв. м.; господарські споруди: гараж літ. «М» площею 36,5 кв.м., 3/20 ч огорожі № 1-5, в окремий об`єкт нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з прибудовами та надвірними будівлями для них.

На обгрунтування вимог у позові зазначено, що за вказаною адресою знаходиться будинок з надвірними будівлями, який належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. Кожна частка фактично є окремою квартирою. Особисто позивачам належить 3/20 частини, а решта відповідачам. У досудовому порядку вирішити питання про виділ частки не можливо, тому як інші співвласники не бажають укладати нотаріальний договір.

Позивачі мають намір провести процедуру приватизації земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування їх житлового будинку, однак без проведення процедури виділу частки в натурі, вони не можуть реалізувати своє право, що і стало підставою для звернення до суду.

Адвокат Юсан І.О. подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги підтримують (а.с. 111).

Відповідачі:

- Конотопська міська рада, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися з аналогічним проханням зазначивши про визнання позову (а.с. 87, 58, 63, 64);

- ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 110), поважність причин неявки не сповістила, заяви про відкладення справи від неї не надходило.

За таких обставин неявка відповідача ОСОБА_9 до суду не перешкоджає розгляду справи по суті та винесенню рішення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення вимог виходячи із такого.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України (далі ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 355 ЦК визначено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Приписами ст. 358 ЦК унормовано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За положеннями ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості компенсацію за нього, у власність.

Із представлених доказів видно, що у спірному домоволодінні позивачам належить 3/20 частин (кожному по 1/20), а решта відповідачам. Кожна частина є окремим житловим приміщенням, також розподілені і господарчо-побутові будівлі, тобто сформований тривалий порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами (а.с.8, 10-12, 13-17).

За висновком будівельно-технічної експертизи пропонується лише один варіант поділу за яким ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , співвласникам квартири АДРЕСА_2 , виділяється наступні приміщення і надвірні будівлі: приміщення житлового будинку літ. «А- 1»; житлова прибудова «А1-1»; веранда літ. «аб», загальною площею 66,5 кв.м., житловою 29,7 кв.м: (2-1) веранда площею 4,1 кв.м.; (2-1) веранда площею 6,0 кв.м.; (2-2) коридор площею 3,1 кв. м.; (2-3) топочна площею 2,7 кв.м.; (2-4) ванна площею 3,7 кв.м.; (2-5) кухня площею 10,0 кв.м.; (2-6) житлова площею 9.2 кв. м.; (2-7) коридор площею 8,4 кв. м.; (2-8) передня площею 2,9 кв.м.; (2-9) житлова площею 15,4 кв. м.; (2-10) житлова площею 5,1 кв. м.; надвірні споруди: гараж літ. «М» площею 36,5 кв.м., 3/20 ч огорожі № 1-5 (а.с. 18-34).

Жоден із відповідачів не заперечує виділу позивачам наведених приміщень, що відповідає їх частки у домоволодінні.

Керуючись: ст. 364 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спільну сумісну власність 3/20 частки житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлового будинку літ. «А- 1»; житлова прибудова «А1-1»; веранда літ. «аб», загальною площею 66,5 кв.м., житловою 29,7 кв.м: (2-1) веранда площею 4,1 кв.м.; (2-1) веранда площею 6,0 кв.м.; (2-2) коридор площею 3,1 кв. м.; (2-3) топочна площею 2,7 кв.м.; (2-4) ванна площею 3,7 кв.м.; (2-5) кухня площею 10,0 кв.м.; (2-6) житлова площею 9.2 кв. м.; (2-7) коридор площею 8,4 кв. м.; (2-8) передня площею 2,9 кв.м.; (2-9) житлова площею 15,4 кв. м.; (2-10) житлова площею 5,1 кв. м.; господарські споруди: гараж літ. «М» площею 36,5 кв.м., 3/20 ч огорожі № 1-5.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на вказану частину житлового будинку та господарчо-побутових будівль, як окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши для них право спільної часткової власності на цю нерухомість.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання.

Суддя Кравченко В. О.