РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/18554/17

Провадження № 22-ц/4815/452/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

заявник/позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Державний реєстратор прав на нерухоме майно КП

"Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної

ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича

ТОВ "Прод Майстер",

треті особи які не заявляють самостійних

вимог щодо предмета спору

на стороні позивача ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Никонцем Дмитром Анатолійовичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року (у складі судді Гордійчук С.О., повний текст ухвали складено 22 січня 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича та ТОВ "Прод Майстер", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майна, -

в с т а н о в и в :

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду, через свого представника адвоката Никонця Д.А., із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича та ТОВ "Прод Майстер", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майна.

Заяву обґрунтовувала тим, що постановою Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 569/22011/18 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05.10.2022 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Аналізуючи зміст Постанови Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі №569/22011/18 слід зробити висновок, що ТОВ"Прод Майстер" не є іпотекодержателем та не має права на звернення на предмет іпотеки, зокрема на земельні ділянки які є предметом спору, оскільки договір відступлення права вимоги за договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року, укладений 16.12.2016 року між ТОВ Арма Факторинг" та ТОВ "Прод Майстер", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Багдасовою О.М., зареєстрований в реєстрі за №1557 визнано судом недійсним, а відтак у ТОВ "Прод Майстер" відсутні будь які права власності так і права, як іпотекодержателя на спірні земельні ділянки.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.07.2022 року у справі №569/18554/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича та ТОВ "Прод Майстер", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відмовлено та залишено рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.07.2022 року у справі № 569/18554/17 в силі.

Ухвала мотивована тим, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 429 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, а тому у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити та залишити відповідне судове рішення в силі.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Никонця Д.А. оскаржила її в апеляційному порядку.

Вказує, що з аналізу змісту постанови Верховного Суду України від 25.06.2024 року у справі № 569/22011/18 вбачається, що ТОВ "Прод Майстер" не є іпотекодержателем та не має права на звернення на предмет іпотеки, зокрема на земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:029:0549; № :01:029:0532, №:01:029:0533, № :01:029:0534, № :01:029:0535, № :01:029:0536, №:01:029:0537, оскільки договір відступлення права вимоги за договором іпотеки (№ 014/89-07/560/1 від 28 вересня 2007 року), укладений 16 грудня 2016 року між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Прод Майстер" , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1557 визнано судом недійсним, а відтак у ТОВ "Прод Майстер" відсутні будь-які права власності так і права, як іпотекодержателя на вказані земельні ділянки.

У позивачки ОСОБА_1 виникло право власності на спірні земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 07.10.2013 року посвідчених приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Чубай О.С., які містяться в матеріалах справи та додатково необхідно вказати, що вказані договори не визнавались недійсними зі сторони інших учасників справи, а отже право власності позивача виникло на законних підставах.

Позивач законним шляхом набула своє нерухоме майно та є добросовісними набувачем, тому це майно набуте позивачем на підставі ст. 388 ЦК України, а відповідні рішення, щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора КП "Золбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича порушують права власності позивача, як добросовісного набувача підлягають визнанню нечинними та скасуванню.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

04 березня 2025 року представник ТОВ "Прод Майстер" адвокат Левченко К.В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваної ухвали.

Вказує, що розглядаючи справу, Рівненський апеляційний суд у постанові від 16.02.2023 року вказав на невідповідності обраного позивачем способу захисту її прав.

ОСОБА_6 наголошувала на статусі добросовісного набувача й просила визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

ОСОБА_1 не зазначає, яким чином зміна особи іпотекодержателя могла вплинути на висновки судів про обрання нею неналежного способу захисту своїх прав.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Водночас ОСОБА_1 таких позовних вимог у цій справі не заявляла.

Просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Окрім того просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Прод Майстер" 10000 грн документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року у справі № 569/18554/17 залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича та ТОВ "Прод Майстер", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майна відмовлено.

Постановою Верховного суду від 10.06.2024 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України).

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 покликалася на те, що постановою Верховного Суду України від 25.06.2024 року у справі №569/22011/18 договір відступлення права вимоги за договором іпотеки (№ 014/89-07/560/1 від 28 вересня 2007 року), укладений 16 грудня 2016 року між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Прод Майстер", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1557 визнано судом недійсним, а відтак у ТОВ "Прод Майстер" відсутні будь-які права власності так і права, як іпотекодержателя на вказані земельні ділянки.

Як вбачається зі змісту постанови Рівненського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, ухваленої за результатом перегляду в апеляційному порядку рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича та ТОВ "Прод Майстер", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майна, позивачкою обрано не належний спосіб захисту її прав: сама по собі реєстрація права власності за ТОВ "Прод Майстер" за встановлених обставин лише констатує наявність права власності, яке ніким не спростоване та скасування якого не призведе до відновлення порушених прав позивачки. Апеляційним судом зазначено, що, відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Отже, визнання судом договору відступлення права вимоги за договором іпотеки (№ 014/89-07/560/1 від 28 вересня 2007 року), укладеного 16 грудня 2016 року між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Прод Майстер" недійсним, не є істотною обставиною, яка впливає на рішення суду, яке набрало законної сили та не є доказом, який міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

За встановлених обставин, висновок місцевого суду про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є правильним.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

У відзиві на апеляційну скаргу, представником ТОВ "Прод Майстер" адвокатом Левченко К.В. зроблено заяву про стягнення витрат на правову допомогу, понесених за розгляд справи апеляційним судом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ТОВ "Прод Майстер" адвокатом Левченко К.В. надано ордер на надання правничої допомоги ТОВ "Прод Майстер" від 03.03.2025 року на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/12 від 26 жовтня 2021 року, а також розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Адвокатського об`єднання "Кобра", по справі № 569/18554/17 при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2025 року.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (№ 61-22131св19).

Оскільки представником ТОВ "Прод Майстер" адвокатом Левченко К.В. документально підтверджено витрати ТОВ "Прод Майстер" на правову допомогу під час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Никонцем Дмитром Анатолійовичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року, а також наведено детальний розрахунку таких витрат, з ОСОБА_1 підлягає до стягнення на користь ТОВ "Прод Майстер" 10000 грн на відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Никонцем Дмитром Анатолійовичем залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Прод Майстер" 10000 (десять тис.) грн. на відшкодування понесених ним витрат на професійну правову допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 01 травня 2025 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.