Справа № 455/804/25
Провадження № 2-о/455/72/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Івасенко С.М.,

секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Писко С.І.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2025 року представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Писко С.І., звернулася до суду зі зазначеною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким заборонити останньому: перебувати у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із ОСОБА_1 , наближатися на відтань менше 200 до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 та контактувати та вести телефонні переговори із постраждалою особою ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що заявник ОСОБА_1 тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_2 , а саме щодо неї застосовується психологічне насильство, погрози фізичного знищення, залякування, приниження і образи нецензурними словами. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, чим завдається шкода психічному та фізичному здоров`ю заявниці.

В судове засідання з`явилися заявник ОСОБА_1 , її представник адвокат Писко С.І. та ОСОБА_2 .

Заявник та її представник підтримали заву про видачу обмежувального припису з підстав, викладених у заяві.

ОСОБА_2 заперечив проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Пояснив, що не має куди йти, хіба що до матері на Вінниччину. Він із заявницею мають спільного сина, який потребує сторонньої допомоги і без нього заявниця не справиться.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Так, 26.03.2025 року постановою Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №455/617/25 ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно цієї постанови суду ОСОБА_2 18.03.2025 року близько 21 год 00 хв, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , під час якого виражався нецензурною лайкою, ображав та погрожував фізичною розправою. Своїми діями порушив пп. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, з 21.03.2025 року до 25.03.2025 року ОСОБА_2 неодноразово порушував терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №610949 від 20.03.2025 року. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_2 12.04.2025 р., повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 . Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи 12.04.2025 року поліцейським було винесено терміновий заборонний припис серії АА №610915 стосовно кривдника ОСОБА_2 , терміном на 10 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до частини першої ст.24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи(п. 9 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Так, ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП щодо своєї співмешканки ОСОБА_1 та за невиконання термінових заборонних приписів стосовно кривдника, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявниця ОСОБА_1 піддавалась домашньому насильству психологічного характеру зі сторони заінтересованої особи ОСОБА_2 , а тому наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявниці у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявниці.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на чотири місяці, а саме: перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , наближатись на відстань менше ніж 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити контактувати та вести телефонні переговори із ОСОБА_1 .

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як чотири місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, на строк 4 (чотири) місяці, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборонити контактувати та вести телефонні переговори із постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко