Справа № 740/678/25
Провадження № 2/740/774/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Івашка В.В. звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов аргументує тим, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , мав статус колгоспного двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 15.04.1991 членами домогосподарства були: ОСОБА_4 - голова колгоспного двору; ОСОБА_3 - дружина голови; ОСОБА_1 - син голови.

Після смерті батька позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 і рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.09.2018 було визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку вказаного будинку - в порядку спадкування після ОСОБА_4 , та на 1/3 частку - як за колишнім членом колгоспного двору.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя свою частку у колгоспному дворі вона не оформила.

Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, проте нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, із зазначенням усіх співвласників колишнього колгоспного двору та їх часток.

Ухвалою судді 10.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 26.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Івашко В.В. надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача.

Представник відповідача Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області надала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 , з огляду на її проживання на тимчасово окупованій території у м. Феодосія Автомної Республіки Крим, викликалася до суду на виконання вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про право власності на домоволодіння від 11.12.1989, виданого на підставі рішення виконкому Ніжинської районної ради народних депутатів № 79 від 24.03.1989, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 19 зворот).

Відповідно до довідки, виданої Ніжинським старостинським округом № 3 Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 26.01.2024 за №15-11/32, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що мало статус колгоспного двору, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 голова сім`ї, ОСОБА_3 дружина голови сім`ї, ОСОБА_1 син голови сім`ї (а.с. 5 зворот).

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, право на майно колгоспного двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у рівних частках - по 1/3 частці кожному.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 20 зворот).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 03.09.2018 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 та на 1/3 частку вказаного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору (а.с. 18-19).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 141608551 від 17.10.2018, на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 03.09.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.4 зворот -5).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.21).

Як вбачається з копії спадкової справи № 12/2024 (а.с. 34-65), за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 у встановлений законом строк спадщину не прийняла, проживає в АР Крим і, як указує позивач, після повномасштабного вторгнення рф на територію України з 24.02.2022 будь-яке листування з нею неможливе.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої матері, шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви у встановлений законом шестимісячний строк, та отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна.

Разом з тим, нотаріусом 07.08.2024 винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, з визначенням усіх співвласників та їх часток на вказаний будинок.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що спадкодавцю ОСОБА_3 належало право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , як члену колгоспного двору, і позивач успадкував це право як спадкоємець за заповітом та за законом, однак у позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити, у зв`язку з відсутністю у нього належних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь