Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5941/24
Провадження № 2/644/1291/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача, Борисенко І.А., 23.07.2024 року звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з ОСОБА_1 заборгованість станом на 01.07.2024 року в загальній сумі 91655,96 грн, що складається: із заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2014 року по 30.06.2024 року в розмірі 80706 гривень 61 копійка, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 527 гривень 16 копійок, за постачання гарячої води за період з 01.02.2014 року по 30.06.2024 року в розмірі 5141 гривня 28 копійок, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 426 гривень 00 копійок, за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 961 гривня 92 копійки, за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 312 гривень 72 копійки, 3 % річних в сумі 1005,98 грн, інфляційних витрат в сумі 2574,29 грн, а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачка є споживачем послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримує та користується послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачує, що привело до утворення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

З 1 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-УПІ у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальним договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року (далі - Індивідуальні договори).

Представником відповідачки, адвокатом Коротун І.О. 10.03.2025 року, подано заяву про застосування до позовних вимог позивача строк позовної давності.

Представником позивача, Борисенко І.А. 24.03.2025 року, подано додаткові пояснення, просила у разі застосування судом строку позовної давності до позовних вимог, стягнути з відповідачів заборгованість в межах позовної давності за період з 12.03.2017 по 30.06.2024 року, яка складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 68308,68 грн., за постачання гарячої води в сумі 5141,28 грн., 3 % річних в сумі 1005,98 грн, інфляційні витрати в сумі 2574,29 грн.

Щодо строку позовної давності представник позивача зазначала, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARSCOV-2»з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на території України встановлено карантин.

Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 31 грудня 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 року № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину».

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин з 31 грудня 2022 року, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року не входить у строки позовної давності.

Представником відповідачки адвокатом Коротун І.О., 30.04.2025 року, подано додаткові пояснення, в яких представником зазначено, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами та питання про поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Тому, вважали, що позивачем не наведено жодних обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку, підтримуємо попередньо заявлені вимоги. Просили застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період, який не охоплюється трирічним строком позовної давності.

В судове засідання представник позивача Борисенко І.А. не з`явилась, подала суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, заяв про перенесення розгляду справи не подавали. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За даними Реєстру територіальної громади м. Харкова відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (діяв до 01.05.2019 року) що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання віднесені до комунальних.

Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання.

Відповідачка, порушуючи свої зобов`язання, не сплачувала за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Окрім того, суд зазначає що у Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК).

Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

В останнє, Кабінетом Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 внесені зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023р.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. Доводи представника відповідача суд вважає не обґрунтованими, оскільки представник позивача не посилалась на запровадження в країні військового стану, а зазначала на продовження строку саме з урахуванням введення карантину.

На підтвердження заборгованості позивачем надано відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що за період з 12 березня 2017 року по 30 червня 2024 року оплата за послуги проводилась нерегулярно та не в повному обсязі. Розмір нарахувань за вказаний період за послугу з постачання теплової енергії становить 68308,68 грн. та за послугу з постачання гарячої води становить 5141,28 грн.

Також надано відомість про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води та теплової енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається що за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2024 року оплата за послуги не проводилась. Розмір нарахувань за вказаний період за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії становить 527,16 грн. та за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води становить 426,00 грн.

Згідно відомостей про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається що за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2024 року розмір нарахувань по платі за обслуговування ВБС теплопостачання становить 961,92 грн. та розмір нарахувань по платі за обслуговування ВБС постачання гарячої води становить 312,72 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідачка, будучи зобов`язаною своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, суд задовольняє позов, та стягує з відповідачки на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води та теплової енергії, за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, в розмірі 75677,76 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

З відомості нарахування інфляційних витрат та 3 % річних вбачається, що інфляційні витрати склали 2574,29 гривні, 3% річних за аналогічний період 1005,98 гривень, тобто всього 3580,27 гривень. Розрахунок наданий з урахуванням прострочки сплати суми заборгованості за останні три роки, будь-яких заперечень з приводу наведеного розрахунку відповідачкою не надавалось, оплата заборгованості проводилась не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні, за заявлені позовні вимоги на загальну суму 91655,96 гривень, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог на загальну суму 79258,03 гривень, тобто з урахуванням наведеного, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 2618,41 грн, пропорційно задоволеним вимогам (79258,03х3028/91655,96).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що розташовано за адресою: 61037, м.Харків, вулиця Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 , в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО 351823, заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 року по 30.06.2024 року в розмірі 68308 гривень 68 копійок, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 527 гривень 16 копійок, за постачання гарячої води за період з 12.03.2017 року по 30.06.2024 року в розмірі 5141 гривня 28 копійок, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 426 гривень 00 копійок, за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 961 гривня 92 копійки, за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.06.2024 року в розмірі 312 гривень 72 копійки, 3 % річних в сумі 1005,98 грн, інфляційних витрат в сумі 2574,29 грн, а всього 79258 (сімдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 03 копійки.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.02.2014 року по 11.03.2017 року, - залишити без задоволення, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що розташовано за адресою: 61037, м.Харків, вулиця Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 , в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Харкова, МФО 351823, , понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 41 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 30.04.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера