ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/807/25 Справа № 229/4546/23 Суддя у 1-й інстанції - Мигалевич В. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №229/4546/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер Оксана Миколаївна, до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер Оксана Миколаївна,

на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовтнер О.М., звернулась до суду з позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. Вона є єдиним спадкоємцем після померлої за законом. До теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_2 ніхто не звертався. Із заявою про прийняття спадщини вона звернулась до Першої Прилуцької державної нотаріальної контори у травні 2023 року. Листом-повідомленням від 23 травня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з військовою агресією рф та постійними обстрілами території Торецької громади Бахмутського району Донецької області, де померла спадкодавець та проживала позивач, остання була вимушена покинути місце постійного проживання та не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Вважає, що причини, зазначені нею є поважними та пов`язані з об`єктивними та істотними перепонами для своєчасного вчинення дій по оформленню спадкових прав.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Торецьк Донецької області.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання цим рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер О.М., просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції визначив їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці, хоча в позовних вимогах не було зазначено конкретний термін такого строку, адже з матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус внутрішньо переміщеної особи та на даний час проживає в м. Прилуки Чернігівської області, спадкова маса знаходиться на території Торецької громади. Звернення до нотаріуса за місцем перебування позивачки за відкриттям спадкової справи здійснюється за записом та має велику чергу. Посилається, що вона не мала змоги виконати рішення суду першої інстанції та звернутись до нотаріуса в строк, визначений Дзержинським районним судом Донецької області, тому таке рішення суду порушує її права. Крім того, зазначає, що нотаріусу вона мала подати копію рішення суду з відміткою про набрання законної сили, однак таке рішення суду з відміткою про набрання законної сили на адресу місця проживання позивачки не надходило. Тому вона ніяким чином не могла скористатись правом поновлення строку для прийняття спадщини у тримісячний строк.

У відзиві на апеляційну скаргу Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що визначений судом першої інстанції строк для подання заяви про прийняття спадщини був достатнім для звернення до нотаріуса, а неможливість виконання рішення суду у зв`язку із недостатнім строком, який був визначений судом, є оціночним судженням скаржника та не підтверджується жодним доказом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ч. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 1082.

ОСОБА_1 є дочкою померлої та її спадкоємицею на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , зазначене майно належить померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації державного фонду, номер запису в реєстрову книгу 294/268.

Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом-повідомленням нотаріуса від 23.05.2023 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася, що вказаний строк вона пропустила у зв`язку з тим, що через військову агресію рф та постійними обстрілами території Торецької громади Бахмутського району Донецької області, де померла спадкодавець та проживала позивач, вона була вимушена покинути місце свого постійного проживання та не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріуса.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з початку повномасштабної агресії рф проти України територія міста Торецька Бахмутського району Донецької області є територією активних бойових дій, місто Торецьк перебуває під постійними артобстрілами, авіаційними нальотами та бомбардуваннями з боку агресора, на території Торецької громади відсутній нотаріус, що є загальновідомим фактом. Зазначені вище обставини суд першої інстанції визнав об`єктивними та істотними труднощами, тому дійшов висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини та визначив додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер О.М., є її незгода з визначеним додатковим строком для прийняття спадщини у три місяці.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст. 2 ЦПК цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У частині 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року оскаржується позивачкою в частині розміру визначеного судом першої інстанції додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Визначаючи позивачу додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з часу набрання оскаржуваним рішенням суду законної сили, суд першої інстанції врахував, що з початку повномасштабної агресії рф та постійними обстрілами території міста Торецька Бахмутського району Донецької області, де померла спадкодавець та проживала позивач, вона була вимушена покинути місце свого постійного проживання та не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріуса. Також судом першої інстанції було враховано, що на території Торецької громади відсутній нотаріус, що є загальновідомим фактом.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не приймає твердження позивачки, що визначений рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року є недостатнім для подання заяви про прийняття спадщини з підстав завантаженості нотаріусів, які провадять діяльність за місцем фактичного проживання позивачки як внутрішньо переміщеної особи, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 зазначила, що суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування.

Відповідно статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Апеляційний суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У справі, що переглядається, встановлено, що визначений ОСОБА_1 судом першої інстанції додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили є достатнім та справедливим у її ситуації, тому підстави для зміни вказаного строку відсутні.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що пропуск заявником додаткового строку для прийняття спадщини, визначеного рішенням суду внаслідок пасивної поведінки і, як наслідок незгода з тривалістю вказаного строку, у зв`язку з чим позивач ініціює апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, не може бути підставою для зміни або скасування законного та справедливого рішення суду першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер О.М., залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жовнер Оксана Миколаївна, залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста