Справа № 298/548/25
Номер провадження 2/298/110/25
УХВАЛА

30 квітня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та заявою, поданою представником позивача про усунення недоліків,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у 16.04.2025 надійшов указаний позов.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху; надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви терміном на п`ять днів з дня отримання ним ухвали та роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута йому.

22.04.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач з посиланням на постанову Верховного Суду України у справі № 808/3928/17 від 23.10.2018 вказує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовною заявою до одного і того ж відповідача, в якій об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення, однорідністю позовних вимог та поданими доказами. При цьому у заяві не йдеться про обставини, за яких, на думку позивача, він не зобов`язаний сплачувати судовий збір у розмірі, викладеному в ухвалі.

Також у вказаній заяві позивач посилається на можливість роз`єднання позовів, вказуючи на приписи п. 3 ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного позивач просить відкрити провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої здійснювати в порядку спрощеного судового провадження.

Дослідивши заяву про усунення недоліків та матеріали позовної заяви суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зауважує, що доводи представника позивача, зазначені ним у заяві про усунення недоліків, не свідчать про те, що стороною позивача сплачено судовий збір в повному обсязі.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказано на необхідність доплатити судовий збір та наведено відповідне обґрунтування.

Як зауважив Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 № 910/11811/18, кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Однак упродовж встановленого суддею строку недоліки позовної заяви не усунуто.

Стосовно доводів представника позивача про роз`єднання позовних вимог суд зауважує таке.

Згідно з ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено судам, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Водночас, зазначаючи в поданій заяві на виконання ухвали суду про залишення позову без руху про можливість суду роз`єднати заявлені позивачем у даному цивільному позові позовні вимоги, представником позивача не заявлено та не зазначено, за яку саме вимогу позивачем сплачено судовий збір.

До того ж клопотання про роз`єднання позовних вимог відсутнє в прохальній частині заяви представника позивача.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).

Згідно з ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо позивач не усунув недоліки.

Відповідно до ч.6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до Параграфу 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто, зважаючи на вищезазначену практику, сторони не повинні зловжити своїми правами щодо строку розгляду справи.

На підставі вищенаведеного позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв`язку із тим, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.04.2025 виконані не були та зазначені в такій ухвалі недоліки позовної заяви позивачем усунуті.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИ В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Европейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя О.В.Ротмістренко