Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/611/25
Провадження № 2-о/376/56/2025
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"29" квітня 2025 р. м.Сквира

Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши матеріали заяви, які надійшли від ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою в окремому провадженні, в якій просила встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , який зник безвісти 05.09.2024 року під час виконання бойового завдання, є батьком дитини ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження, у справі суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження, а саме: суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту наведених вище норм права вбачається, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

Згідно з абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно з абз. 3-5 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК.

Законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється, та регулюється ст. 130 СК України.

Статтею 130 СК України передбачено встановлення факту батьківства за рішенням суду та зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

З доданого до матеріалів справи сповіщення вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти 05.09.2024 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту село Костянтинівка, Мар`їнської міської громади, Покровського району, Донецької області, тобто особа, щодо якої заявниця просить встановити факт батьківства, не є померлим; інших доказів, а саме: свідоцтва про смерть особи, чи рішення суду про оголошення померлим заявниця не надала.

Процедура визнання батьківства встановлена статтями 128, 129 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

За приписами ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дані норми СК України чітко вказують про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, тобто шляхом подання позовної заяви в порядку позовного (а не окремого) провадження, а не із заявою про встановлення факту батьківства.

Із наданих суду матеріалів вбачається, що на час народження дитини ОСОБА_4 заявниця ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, а відомості про батька дитини записані відповідно до положень ст.135 СК України.

Таким чином, справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм ст. 130 СК України, розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. ст. 128, 129 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем або позивачем у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), №361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

Таким чином, оскільки заявниця просить встановити факт батьківства з особою, яка зникла безвісти, а не є померлою (інших доказів не надано) то їй слід звернутися до суду з вимогою у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок визнання батьківства.

Згідно з п.1,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення факту батьківства пов`язується з наступним вирішенням питання щодо оформлення пенсії ОСОБА_4 у зв`язку з втратою годувальника, що свідчить про наявність спору про право на такі виплати.

За приписами ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлено під час розгляду справ, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що батьківство стосовно дитини за вказаних обставин визначається за правилами позовного провадження, а також у зв`язку з наявністю спору про право, у відкритті провадження слід відмовити, роз`яснивши заявниці її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 128, 130 СК України, ст.ст. 186, 258-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Роз`яснити заявниці її право на звернення з вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до положень ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:С. С. Ловінська