№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8276/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Янченко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвоката Тригуба Андрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради в особі начальника Тетяни Слобоженко на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року, постановлену у складі судді Янченка А.В., у справі № 369/21014/24 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком. Просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

В січні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов, в якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Також, в січні ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову. шляхом зобов`язання ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі надавати йому можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

перший місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога та матері ОСОБА_1 в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 18:00 год.;

другий місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_1 ;

починаючи з третього місяця звернення ухвали до виконання передавати йому у місті Боярка або селі Нове Фастівського району, Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для спілкування кожні вихідні дні з 11:00 год. суботи до 11:00 год. неділі без присутності матері.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 забороняє йому спілкуватися з дитиною. За адресою, яку вона вказувала як місце свого проживання: АДРЕСА_1 , відповідачка не проживає. Більше того, ОСОБА_1 близько двох тижнів на контакт не виходила взагалі, аналогічно як і дитина. За таких обставин він був вимушений звернутися до Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (відділення № 1) з заявою щодо розшуку сина. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був відсутнім на заняттях у школі та не відвідував репетиторів. За його зверненням Фастівським районним управління поліції ГУ НП в Київській області (відділення № 1) складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вирішується в судовому порядку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 постійно чиняться перешкоди у побаченнях з сином він подав до Служби у справах дітей Боярської міської ради заяву щодо визначення способів участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним. Виконавчим комітетом Боярської міської ради як органом опіки та піклування 12 грудня 2024 року прийнято рішення № 9/74, яким установлено, що 1-й та 3-й тиждень місяця їх спільний син має проживати з ним з ночівлею без присутності ОСОБА_1 . Наразі ОСОБА_1 чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, рішення Служби у справах дітей Боярської міської ради не виконує.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

До прийняття судового рішення у даній справі зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

перший місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога та матері ОСОБА_1 в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 18:00 год.;

другий місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга 3 16:00 год. до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_1 ;

починаючи з третього місяця звернення ухвали до виконання передавати у місті Боярка або селі Нове Фастівського району, Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_2 для спілкування кожні вихідні дні з 11:00 год. суботи до 11:00 год. неділі без присутності матері ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Тригуб А.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову. Зазначав, що вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають заявленим вимогам та жодним чином не впливають на виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не з`ясував можливість роботи Служби у справах дітей Боярської міської ради із сторонами у позаробочий час та не врахував думки щодо визначеного позивачем графіку спілкування їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вже виповнилося 11 років.

Начальник Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради Слобоженко Т. також подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції. Просила скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову залишити без розгляду. Посилалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначала, що, задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову, суд першої інстанції не врахував, що спір виник з приводу визначення місця проживання дитини, а не спору щодо участі батька у спілкуванні із дитиною та режиму роботи Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради. Також, зазначає, що Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради не має у своєму штаті психолога та приміщення для зустрічей, які призначив суд. Крім того, вважає, що суд мав розглядати заяву з викликом сторін, що дозволило б врахувати думку дитини та позицію Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради.

Адвокат Уманець С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Адвокат Каменська Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу представника Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради в особі начальника. Просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Тригуб А.Ю., апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Каменська Н.П., проти доводів апеляційних скарг заперечували, просили скарги залишити без задоволення з огляду на їх безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: перший місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога та матері ОСОБА_1 в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 18:00 год.; другий місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга 3 16:00 год. до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_1 ; починаючи з третього місяця звернення ухвали до виконання передавати у місті Боярка або селі Нове Фастівського району, Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_2 для спілкування кожні вихідні дні з 11:00 год. суботи до 11:00 год. неділі без присутності матері ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходи з того, що зустрічі ОСОБА_2 як батька з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

В постановах від 04 квітня 2018 року у справі №344/16653/16-ц , від 25 листопада 2020 року у справі №760/15413/19, від 02 листопада 2022 року в справі № 686/8535/20, Верховний Суд вказав про можливість забезпечення позову шляхом установлення порядку спілкування позивача із дитиною на час вирішення спору. Такий захід забезпечення позову має тимчасовий характер і не стосується усунення перешкод спілкування з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини.

Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову у вказаний спосіб необхідно враховувати конкретні обставини справи та інтереси дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, та зустрічний позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з нею.

Таким чином, позов ОСОБА_2 в даній справі міг бути забезпечений шляхом установлення порядку спілкування позивача із дитиною на час вирішення спору.

Разом з тим, ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову просив не лише визначити певний порядок спілкування його із дитиною, а зобов`язати ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі надавати йому можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з дитиною за визначеним ним графіком.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просив зобов`язати ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі надавати йому можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перший місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога та матері ОСОБА_1 в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга з 16:00 год. до 18:00 год.; другий місяць звернення ухвали до виконання у присутності психолога в приміщенні Служби у справах дітей Боярської міської ради кожного вівторка та четверга 3 16:00 год. до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_1 , а починаючи з третього місяця звернення ухвали до виконання передавати йому у місті Боярка або селі Нове Фастівського району, Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для спілкування кожні вихідні дні з 11:00 год. суботи до 11:00 год. неділі без присутності матері.

Проте, як зазначив представник Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, Служба не має у своєму штаті психолога та приміщення для зустрічей, які призначив суд, що вказує на те, що запропонований ОСОБА_2 порядок спілкування із сином, є невиконуваним.

Також, задовольняючи в повному обсязі заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову у визначений ним спосіб, суд не врахував, що жодних доводів, що саме такий порядок спілкування із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення спору по суті буде відповідати найкращим інтересам дитини з урахуванням його віку, графіку занять, заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не містить.

З урахуванням викладеного, у суду першої інстанції були відсутні достатні підстави для задоволення в повному обсязі заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову у визначений ним спосіб.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину. А тому, з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітнім сином, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, колегія суддів вважає за можливе в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, визначити час спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 кожну суботу з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_1 , з урахуванням графіку занять дитини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заходи забезпечення мають тимчасовий характер та діють до набрання рішенням у справі законної сили.

Враховуючи викладене, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката Тригуба Андрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради в особі начальника Тетяни Слобоженко задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, визначити час спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 кожну суботу з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_1 , з урахуванням графіку занять дитини.

В задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову відмовити.

Дані учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді