Провадження № 2-н/742/456/25
Єдиний унікальний № 742/2026/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

у с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

У своїй заяві зазначає, що з 12.06.2024 заявниця ОСОБА_3 працювала на посаді оператора заправних станцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл».

З 14.01.2025 заявницю звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст..38 КЗпП України.

У день звільнення боржник не провів розрахунок з заявницею по заробітній платі за період з 01.11.2024 по 14.01.2025 та за 14 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки, право на які набуто до 31.12.2024 та за 1 календарний день невикористаної основної щорічної відпустки, право на який набуто з 01.01.2025.

Також у день звільнення боржник не видав заявниці письмове повідомлення про нараховані та виплачені їй суми при звільненні.

Наразі всі контакти з боржником відсутні і можливості вирішити питання з боржником щодо виплати належних заявниці сум в позасудовому порядку не має.

Загальна сума заборгованості по виплаті заробітної плати становить 35708 грн 43 коп, яку заявниця просить стягнути з боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до копії трудової книжки серія НОМЕР_1 від 05 липня 2005 року, ОСОБА_1 12.06.2024 року прийнята на посаду оператора заправних станцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» відповідно до наказу №28-кч від 11.06.2024.

14 січня 2025 звільнена з роботи за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України, відповідно до наказу №01-кч від 01.01.2025(а.с.6)

Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» №01-кч від 01.01.2025, звільнено ОСОБА_1 , оператора заправних станцій, 14 січня 2025 року за власним бажанням, ст..38 КЗпП з виплатою грошової компенсації 15 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за робочий період з 12.06.2024 по 14.01.2025, в тому числі за 14 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки, право на які набуто до 31 грудня 2024; за 1 календарний день невикористаної основної щорічної відпустки, право на які набуто з 01 січня 2025 року(а.с.7)

Відповідно до довідки Пенсіного фонду України, ОСОБА_1 за час роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» отримано дохід, а саме: за листопад 2024 -13098 грн 44 коп, за грудень 2024 -12202 грн 84 коп, за січень 2025 -10407 грн 15 коп(а.с.8)

Згідно з п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п.4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. Перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.1 п.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не додано документ на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 по заробітній платі за період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» з 01 листопада 2024 по 14 січня 2025 з урахуванням компенсації за невикористану відпустку за 15 календарних днів у загальній сумі 35708 грн 43 коп.

Долучена до матеріалів справи довідка з Пенсіного фонду України про доходи ОСОБА_1 підтверджує лише нарахування заробітної плати та не є доказом її невиплати.

Оскільки до заяви про видачу судового наказу не долучено документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги , суддя відмовляє у видачі судового наказу та роз`яснює, що відповідно до ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з вказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статями 161-165,167,260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєгарт Оіл» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати- відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області Анатолій КОВАЛЕНКО