Справа № 351/2093/24
Провадження № 22-ц/4808/629/25
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. .
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.,

Максюти І. О.,

секретар Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іваніва Олега Вікторовича на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2025 року в складі судді Калиновського М. М., ухвалене у м. Снятин Івано-Франківської області, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про встановлення факту трудової діяльності в колгоспі за період з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року. В обґрунтування заяви вказувала, що звернувшись із заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії, вона 04 вересня 2024 року отримала письмову відмову у призначенні пенсії. Така відмова була мотивована тим, що їй не було зараховано період роботи з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року у зв`язку із відсутністю даних про членство в колгоспі та рішення правління про прийняття та звільнення без номера.

Посилаючись на те, що в її трудовій книжці НОМЕР_1 від 01 серпня 1978 року наявний запис про її трудову діяльність в колгоспі, підтверджений підписами головою колгоспу, просила встановити факт трудової діяльності ОСОБА_1 в колгоспі за період з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах з колгоспом ім. Суворова Снятинського районну Івано-Франківської області за період роботи з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року, де працювала поваром дитячого садка «Світанок».

У апеляційній скарзі на дане рішення суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати, а провадження у даній справі закрити.

Представник скаржника вважає, що у поданій заявницею ОСОБА_1 заяві вбачається спір про право на зарахування страхового стажу для призначення пенсії, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю. Крім того, на думку представника заінтересованої особи, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказує на те, що ОСОБА_1 у разі незгоди з рішенням органу, що призначає пенсію, має право на звернення з адміністративним позовом до суду в порядку статті 5 КАС України про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо незарахування до страхового стажу відповідного періоду роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області, де заявниця працювала поваром дитячого садка «Світанок» та зобов`язання зарахування вказаного періоду до страхового стажу з метою призначення пенсії за віком.

Також представник скаржника звертає увагу апеляційного суду на те, що не може бути підтвердженим страховий стаж паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного коду, свідоцтвом про шлюб, як про це зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк іншими учасниками справи не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що зібраними заявницею доказами, зокрема копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів» Снятинської міської ради від 12 серпня 2024 року № 817/02-12 та показаннями свідків підтверджується факт перебування у трудових відносинах з колгоспом ім. Суворова Снятинського районну Івано-Франківської області за період роботи з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року зазначений факт.

Однак, повністю погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 04 вересня 2024 року № 22 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Вказане рішення було мотивоване тим, що до страхового стажу, згідно трудової книжки від 01 серпня 1978 року НОМЕР_1 не зараховано період роботи з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року, так як відсутні дані про членство в колгоспі та рішення правління прийняття та звільнення без номера (а.с. 10).

Не погоджуючись із вказаним рішенням управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою про встановлення факту наявності трудового стажу.

Згідно долученої до матеріалів справи копії трудової книжки НОМЕР_1 що ОСОБА_1 з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року перебувала у трудових відносинах з колгоспом ім. Суворова Снятинського районну Івано-Франківської області за період роботи з 15 травня 1983 року по 12 травня 1986 року на посаді повара дитячого садка «Світанок» (а.с. 6).

Зі змісту архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Снятинської міської ради від 12 серпня 2024 року № 817/02-12 вбачається, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Суворова за 1986 рік зазначено прізвище ОСОБА_1 , відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві з липня 1986 року по жовтень 1986 року вироблено 20 трудоднів. Підстава: Книга обліку розрахунків по оплаті праці (а.с. 8).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Чинне законодавство не містить такого визначення як «трудовий стаж», з введенням в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV), поняття «трудовий стаж» замінено на термін «страховий стаж» - період (строк) протягом особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісяця сплачуються страхові внески. Трудовий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, враховується до страхового стажу на умовах раніше діючого законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального державного страхування.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України як при прийнятті рішення про призначення пенсії, так і при вирішенні питання про встановлення трудового стажу роботи у певний період трудової діяльності. Відмова цього органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

При цьому згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із частиною першою статті 22 КАС України, місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі територіальний орган пенсійного фонду, уповноважений на виконання вказаних функцій.

Предметом спору в даній справі є встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, що здійснюється органами ПФУ.

Даних про те, що заявницею оскаржувалося рішення управління Пенсійного фонду України у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

Верховний Суд неодноразово вказував, що не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова ПФУ у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справа №401/2020/17-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18).

Вищевикладене узгоджується також з правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №589/2794/16, а також висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 638/5047/21, від 03 червня 2022 року у справі №727/7373/21-ц, від 25 травня 2022 року у справі №363/1099/21, від 20 березня 2024 року у справі № 125/569/23.

Верховний Суд у постанові від 25 травня 2022 року у справі № 363/1099/21 вказував, що: «… у судовому порядку не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України в позасудовому порядку, відмова цього органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду».

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі № 947/14019/20 викладено висновок про те, що: «… встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18, від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц, від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18».

З огляду на вищевикладені норми права та обставини справи, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту наявності трудового стажу. Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням заявник має право звернутися за захистом свого права в суд на підставі ст. 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 2 ст. 124 Конституції України.

За таких обставин розгляд вимог заявника не може відбуватися за правилами цивільного судочинства ні в окремому провадженні, ні в загальному, тому наявні всі підстави для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справ, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Схожі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18 (провадження №14-369цс19), постановах Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі №556/132/18 (провадження №61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі №559/2652/16-ц (провадження №61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі №401/2020/17-ц (провадження №61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі №523/30/17 (провадження №61-12771св18) та від 10 червня 2020 року у справі №347/576/18 (провадження №61-45995св18).

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka AndSheremetyev v. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Іваніва Олега Вікторовича задовольнити.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2025 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта