УХВАЛА

02 травня 2025 року

м. Київ

справа № 286/2832/23

провадження № 61-4459ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня

2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 березня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому уточнивши позовні вимоги просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована

за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із варіантом № 3 висновку експерта від 05 лютого 2024 року № 544/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області

від 28 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 0,0292 га

(у тому числі земельна ділянка площею 0,0010 га обмежена у використанні прохід для ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ) по АДРЕСА_2 .

Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 0,0356 га по АДРЕСА_3 .

Спільний двір для двох будинковолодінь по АДРЕСА_3 та

АДРЕСА_4 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

1. У березні 2025 року ОСОБА_1 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області

від 28 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 04 березня 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 02 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявникові

з підстав, визначених частиною третьою статті 185 ЦПК України, частини другої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-3483ск25).

06 квітня 2025 року ОСОБА_1 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області

від 28 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 04 березня 2025 року (повний текст складено 12 березня 2025 року), в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 14 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня

2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 березня

2025 рокузалишено без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

Заявникові запропоновано: 1) надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору; 2) надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Овруцькій міській раді, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; 3) уточнити касаційну скаргу із чітким посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа

у системі «Електронний суд» заявникові також запропоновано надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові до електронного кабінету користувача системи «Електронний суд».

Зі змісту повідомлення про доставлення електронного листа вбачається,

що документ в електронному вигляді (ухвала Верховного Суду від 14 квітня

2025 року) був доставлений користувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет 16 квітня 2025 року.

22 квітня 2025 року ОСОБА_1 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із уточненою касаційною скаргою.

01 травня 2025 року до Верховного Суду на офіційну електронну адресу надійшов запит ОСОБА_1 , щодо надання інформації розгляду його уточненої касаційної скарги від 22 квітня 2025 року.

Водночас, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 14 квітня 2025 року вимоги

не були виконані у повному обсязі, оскільки заявник хоча і звернувся до суду

із уточненою касаційною скаргою, проте не уточнив у касаційній скарзі обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень. Заявник у змісті уточненої касаційної скарги хоча і посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, зокрема конкретні норми права, порушені судами в оскаржуваних судових рішеннях, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Крім того, заявником не виконано вимоги ухвали у частині необхідності подання

до суду докази направлення копії уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи, а також не подано доказів підтвердження сплати судового збору за подачу касаційної скарги у встановленому розмірі або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно

до закону.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Станом на 02 травня 2025 року вимоги ухвали Верховного Суду від 14 квітня

2025 року заявником в повному обсязі не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник