Справа № 367/5375/24
Провадження №2/367/1404/2025
17 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Лещенко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Михайлової І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Ірпіні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.
Відповідач повідомлялася про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті178 ЦПК України.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).
Так, судом встановлено, що 23 вересня 2020 року рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку було обрано укладення колективного договору про надання комунальної послуги моделлю організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги, що оформлено протоколом № 101-Б.
12 жовтня 2020 року між ТОВ «Синергія 2+» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 було укладено колективний договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.
На підставі вищезазначеного позивач постійно надає послуги ОСОБА_1 з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до Рішення зборів співвласники багатоквартирного будинку, яке оформлено протоколом № 101-Б від 23.09.2020, для забезпечення управління багатоквартирним будинком, станом на поточну дату, починаючи з 01.10.2021 встановлено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком (розмір плати співвласників у розмірі відповідно 7,97 та 3,99 гривень за один метр квадратний площі квартири або нежитлового приміщення співвласника; сплату здійснювати на поточний рахунок управителя до двадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим.
Починаючи з 01.10.2020 встановлено розмір оплати за вивезення твердих побутових відходів співвласників у розмірі: для мешканців багатоквартирних житлових будинків, з урахуванням ПДВ: 33,27 грн (при нормі споживання 0,1934 м3 на одну людину в місяць по тарифу 172,08 грн/м3); для нежитлових комерційних приміщень (крім кладових), з урахуванням ПДВ: в місяць по тарифу 1,47 грн за 1 м2 площі приміщення; сплату здійснювати на поточний рахунок управителя до двадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідач користувалась наданими послугами, але оплату не здійснювала, внаслідок чого за періоди 01.10.2020 - 28.02.2022; 20.04.2022-30.04.2024 утворилась заборгованість, яка становить 16 624 грн 44 коп.
Враховуючи вартість послуги з управління - 7,97 грн. за 1 м2 (відповідно до пункту 3.1 договору), з врахуванням площі квартири відповідача - 37,9 м2, щомісячна плата за надані послуги становить 302 грн 07 коп. Таким чином, загальна вартість наданих послуг за періоди 01.10.2020 - 28.02.2022; 20.04.2022- 30.04.2024 складає: 12 495 грн 63 коп.
Враховуючи вартість вивезення твердих побутових відходів 33 грн 27 коп. з розрахунку на одну особу, з врахуванням трьох проживаючих осіб у квартирі відповідача щомісячна плата за надані послуги становить 99 грн 81 коп.
Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та їх статутом.
Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про ОСББ», власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно з приписами ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Згідно із статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, а також виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.
Статтею 17 Закону визначено, що Об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, в тому числі звертатися до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Належне утримання будинку та прибудинкової території є основною діяльністю ОСББ у відповідності до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, одною із підстав цивільних прав і обов`язків є правочин. Пунктом 3 ст. 202 ЦК України визначено поняття одностороннього правочину. У відповідності з нормами п. 5 ст. 202 ЦК України до прав та обов`язків, які випливають з одностороннього правочину, застосовуються норми як до договору.
Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується.
Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 (у редакції Постанови КМУ №45 від 24.01.2006).
Оскільки, відповідач є власником квартири в будинку, та користується послугами з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у неї виникає зобов`язання з оплати споживчих послуг на користь виконавця цих послуг, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за отримані послуги в повному обсязі.
В силу ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч.. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано також до суду Договір про надання правової допомоги від 10 серпня 2020 року, акт про надання правової допомоги від 21 травня 2024 року, платіжну інструкцію № 987 від 20 травня 2024 року, копію ордеру серії АІ №162586 від 03 червня 2024 року.
Таким чином, представником позивача підтверджено понесені фактично витрати на правову допомогу в загальному розмірі 3000 грн, які суд стягує з відповідача на користь позивача.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст.4,12,81,263-268 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+» витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча компанія «Синергія 2+», юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Мечникова, буд. 101-Б, оф. 52, ;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.В. Лещенко