МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа №757/10040/24-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарями Хоменко О.В., Снитко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Левченко Яна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

08.04.2025 року до суду від представника відповідача-1 ОСОБА_1 - адвоката Каращука Юрія Ігоровича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 757/10040/24-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Левченко Яна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно. У заяві просив стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04.04.2025 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 . У тексті відзиву на позовну заяву стороною відповідача-1 повідомлялось, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) та робилась заява про те, що докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу (правову) допомогу будуть надані суду у порядку ч. 8. ст. 141 ЦПК України.

У судовому засідання представник позивача Легка О.Ю. проти заяви заперечила, просила відмовити у її задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях.

Від представника позивача адвоката Каращука Ю.І. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутність та про підтримання заяви.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутність.

Інші належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши представника позивача, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові матеріали справи № 757/10040/24-ц необхідні для її вирішення, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до змісту пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18 та від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19.

У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 вказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04.04.2025 року у справі № 757/10040/24-ц задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 (а.с. 11-21 том 2).

У тексті відзиву на позовну заяву стороною відповідача-1 повідомлялось, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) та робилась заява про те, що докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу (правову) допомогу будуть надані суду у порядку ч. 8. ст. 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат стороною відповідача-1 подано: договір про надання правничої (правової) допомоги № 54-24 від 20.08.2024 року (а.с. 153-156 том 1), ордер (а.с. 157 том 1), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 158 том 1), Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.04.2025 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 54-24 від 20.08.2024 року (а.с. 34 том 2), додаток №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 54-24 від 20.08.2024 року (а.с. 35) та квитанції про сплату послуг адвоката від 20.08.2024 та від 22.08.2024 року (а.с. 32, 33 том 2).

З письмових заперечень сторони позивача судом встановлено, що позивач заперечуючи проти даної заяви посилався на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04.04.2025 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано недійсною відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, не зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення понесених судових витрат. Позивач вважає, що відсутні підстави для задоволення понесених судових витрат ОСОБА_1 у справі №757/10040/24-ц, оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача-1 щодо належного виконання Договору позики від 28.10.2019 та рішення Печерського районного суду міста Києва від 13.04.2023 у справі №757/25215/22-ц, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість у сумі 16 382,05 дол. США. ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 всі понесені ним судові витрати пов`язані з розглядом справи. Однак така позиція відповідача-1 не узгоджується з положеннями ст. 141 ЦПК України. Тому просив відмовити у задоволенні даної заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, зокрема, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Спір в даному випадку виник внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 , а саме невиконання зобов`язань за договором позики, тому відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати на правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи у суді першої інстанції, незалежно від того, що позов було судом задоволено частково.

Підстави для покладення на позивача обов`язку сплатити витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем відсутні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, заперечення сторони позивача, суд приходить до висновку, що заява відповідача-1 ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст. 137, 141, 265, 270, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у повному обсязі.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду у загальному порядку відповідно до ст.ст. 354-355 ЦПК України.

Додаткове рішення суду набирає законної сили у загальному порядку відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2025 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Левченко Яна Олександрівна: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 15, офіс 107.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 2.

Суддя Л.В. Білоцька