КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», поданою представником Мороз Світланою Сергіївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби Україна» про визнання права власності на об`єкт інвестування,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 11 квітня 2025 року представником ТОВ «ВКФ Фарби України» - Мороз С.С. було подано апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до апеляційного суду, яка не оплачена судовим збором, а тому апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, а процедура апеляційного розгляду розпочата з наступних підстав.

Разом із апеляційною скаргою, адвокатом Мороз С.С., яка діє від імені та в інтересах ТОВ «ВКФ Фарби України», було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому остання просить звільнити ТОВ «ВКФ Фарби України» від сплати судового збору.

Як на підставу для звільнення апелянта від сплати судового збору вказує те, що суд першої інстанції без жодних правових підстав звільнив позивача від сплати судового збору, наділивши позивача пріоритетом у виді звільнення від сплати судового збору. Звільнення позивача від сплати судового збору порушує принципи верховенства права та рівності сторін, відтак з метою забезпечення принципу верховенства права та рівності сторін, скаржник підлягає звільненню від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, вивчивши матеріали справи та клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вирішуючи питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо, залежно від рівня майнового стану, сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

За змістом практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений.

Так, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Апелянт, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилається виключно на те, що суд першої інстанції безпідставно звільнив позивача від сплати судового збору, відтак, забезпечуючи рівність усіх учасників перед судом, на переконання скаржника, апелянт також підлягає звільненню від сплати судового збору.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору за наведених у клопотанні підстав, зважаючи на таке.

Так, в частині 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», наведені виключні підстави, які можуть слугувати підставами відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

У свою чергу, апелянт, подаючи апеляційну скаргу, не вказав жодної підстави, передбаченої частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», яка б надавала змогу суду звільнити апелянта від сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 697/2951/19 визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 697/2951/19 дійшов висновку, що до спору щодо майнових прав на об`єкт інвестування застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відтак, суд першої інстанції вірно взяв до уваги те, що за звернення до суду із позовною заявою про визнання (майнового) речового права на об`єкт незавершеного будівництва, позивачі були звільнені від сплати судового збору.

У свою чергу, аналіз доводів апелянта про звільнення його від сплати судового збору, викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, свідчить про те, що наведені підстави не можуть вважатись достатньою підставою для задоволення заявленого клопотання.

Таким чином, ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, відтак за подання апеляційної скарги апелянт має сплатити судовий збір, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається із позовної заяви, ціна позову визначена у розмірі 1 902 392,00 грн. При цьому, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 15 140,00 грн. Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 22 710, 00 грн (15140х150%).

Згідно реквізиту рахунків на 2025 рік для сплати судового збору апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО Банку: 899998; Р/Р: UA0026010.

Пунктом 3.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Тобто необхідними реквізитами ідентифікації апеляційної скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата оскаржуваного судового рішення.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду.

За правилами ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, а саме: надати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», подану представником Мороз Світланою Сергіївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський