КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/3794/24 Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко О.В.
Провадження №22-ц/824/4791/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання додаткової угоди недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 в сумі 159 591,14 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що 27.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 465923-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

27.07.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 465923-КС-002 про надання кредиту та 27.07.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №4 65923-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Також, товариством направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_3, на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Відповідно до умов укладеного договору кредиту, Товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15082147 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , котра вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

23.08.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 465923-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 9 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 350,00 грн.

До моменту подачі позову Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором

№ 465923-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 29 552,65 грн., зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість за Договором № 465923-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 159 591,14 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 47 593,90 грн; суми прострочених платежів по процентах - 111 997,24 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. У зв`язку з цим, просив у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, що становить 159591,14 грн та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

У травні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання додаткової угоди недійсною.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання додаткової угоди недійсною прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Просила визнати недійсною додаткову угоду №1 від 23.08.2023 до договору № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 укладену між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , та покласти на відповідача витрати з оплати судового збору та на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначила, що ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до ОСОБА_1 із позовною заявою, про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 159 591,14 грн. Загальний розмір позовних вимог за первісним позовом складається із розміру заборгованості яка виникла з положень пунктів Договору № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 та Додатку № 1 до нього - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, на суму 104 040, 00 грн. та із розміру заборгованості, яка виникла з положень пунктів Додаткової угоди № 1 від 23.08.2023 до Договору № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023.Додаткову угоду № 1 від 23.08.2023 до Договору № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 було укладено всупереч вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування».

У зв`язку з неможливістю вчасно здійснити погашення планового платежу за кредитом, про що було повідомлено кредитодавця, озвучивши про причини, в тому числі про наявність тяжких життєвих обставин, в яких опинилася позивач та наявністю воєнного стану в Україні, як вихід із даної ситуації кредитодавцем було запропоновано укласти Додаткову угоду № 1 від 23.08.2023 до Договору № 465923-КС-002, якою було додатково видано 9 000,00 грн кредитних коштів та повністю змінено істотні умови договору, в подвійних розмірах встановлено плату за відсотками, комісіями, що є явною ознакою нечесної підприємницької практики, здійснення якої забороняється нормою ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та що стало причиною наявності простроченої кредитної заборгованості в подвійному розмірі.

В зв`язку з неможливість вчасного погашення чергового платежу по кредиту, позивачем замість запропонованої реструктуризації або вимоги про дострокове повернення кредиту та/або реалізації права примусового стягнення кредитної заборгованості після виявленої неплатоспроможності позичальника, було запропоновано видачу додаткових кредитних коштів на виконання зобов`язань за простроченими платежами та за новими істотно збільшеними умовами оплати за користування кредитними коштами, повністю замінюючи умови договору за процентною ставкою, комісією, тощо.

Умова погашення кредитних зобов`язань за Договором від 27.07.2023 шляхом видачі додаткового кредиту, призвела до обтяжуючих для відповідача обставин, які призвели до істотного збільшення фінансового зобов`язання у вигляді видачі нового «траншу», нового кредиту з новими додатковими комісіями кредитодавцю, шляхом підписання Додаткової угоди №1 від 23.08.2023, що стало додатковим фінансовим тягарем для відповідача за первісним позовом та додатковим фінансовим «благом» для кредитодавця.

Враховуючи, що складовою загального розміру кредитної заборгованості в сумі 159 591, 14 грн., яка є розміром позовних вимог за первісним позовом, невід`ємною складовою яких є розмір розрахованих сум за кредитними зобов`язаннями, які виникли із положень пунктів Додаткової угоди №1 від 23.08.2023 до Договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, згідно якої розмір щомісячного платежу з суми 8 670, 00 грн., став щомісячним платежем в розмірі 48 151,31 грн. - 45 419,27 грн. в місяць та наявністю додаткових комісій, утриманих кредитодавцем під виглядом надання нового кредиту для погашення простроченої кредитної заборгованості за Кредитним Договором, що по суті містить в собі механізм нарахувань за методикою капіталізації, є підставою звернутися із зустрічним позовом про визнання даної Додаткової угоди недійсною, укладену з порученням норм Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Пункти даної Додаткової угоди істотно погіршують умови кредитування первісного Кредитного договору, вдвічі збільшили розмір кредитних зобов`язань, наслідком чого в позичальника збільшився обсяг кредитних зобов`язань із суми в розмірі 104 040,00 грн. на суму в розмірі 159 591,14 грн. та умови оскаржуваної додаткової угоди містять методи прихованої капіталізації нарахувань.

Зазначала, що позивач за зустрічною позовною заявою про визнання Додаткової угоди №1 до Договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, недійсною, визнає за собою обов`язок повернення відповідачу 9 000,00 грн отриманих за даною Додатковою угодою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 у розмірі 159 591,14 грн.

У задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання додаткової угоди недійсною було відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, шляхом укладення договору про надання кредиту №465923-КС-002 від 27.07.2023, додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №465923-КС-002 від 27.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , факт перерахування коштів на платіжну картку відповідачки, а відповідачкою не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що електронний договір, а саме додаткова угода №1, укладена між сторонами, є несправедливою щодо неї, оскільки при підписанні даної угоди вона ознайомилася та погодилася з її умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність в останній несправедливих умов, а всі твердження відповідачки з даного приводу судом розцінюються як її спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 23 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення первісного позову та повне задоволення зустрічного позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що ТОВ «Бізнес Позика» спонукало апелянта до укладення додаткової угоди на умови якої, апелянт, за інших рівних умов не погодилась би.

Вважає додаткову угоду такою, яка була укладено з порушеннями положення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», що є підставою для визнання угоди недійсною.

Так, апелянт визнала за собою обов`язок сплатити залишок заборгованості в розмірі 83 473,35 грн.

Зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що розмір погодженої сторонами у Кредитному Договорі методики обрахування відсоткової ставки за кожний день у розмірі 24372,12% за ч.4 Додаткової угоди і є майже в двічі вищим розміру пені за кожен день прострочення.

Зазначає, що Додаткову угоду №1 від 23.08.2023 до Договору №465923-КС-002 про надання від 27 липня 2023 року було укладено всупереч вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування».

Вказаною додатковою угодою на апелянта було покладено компенсацію додаткових нарахувань.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

11 березня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» подало додаткові пояснення по справі.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні представник апелянта Радецька Т.П., підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просила її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічної позовної заяви.

Іншу учасники в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №465923-КС-002 про надання кредиту та 27.07.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №465923-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 17-25, 39-47).

Також, встановлено, що 27.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №465923-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (Т. 1 а.с. 48-56), відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 40000,00 грн на строк 24 тижні, а саме до 11.01.2024, на придбання товарів для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю (споживчий кредит), шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили стандартну процентну ставку за кредитом в розмірі 2,00 % в день (фіксована) та знижену процентну ставку за кредитом в розмірі 1,15082147 % в день (фіксована). Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до 2.5 Договору комісія за надання Кредиту (надалі- Комісія): 6000,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до положень п. 3.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний картковий рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена у розділі 8 Договору.

Також, пунктом 3.2.3 Договору встановлено наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка, згідно якого встановлено 12 платежів по 8670,00 грн на загальну суму 104040,00 грн, з яких тіло - 40000,00 грн, відсотки 58040,00 грн та комісія 6000,00 грн.

Вищезазначена інформація міститься і в підписаному електронним підписом 27.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 паспорті споживчого кредиту (Т. 1 а.с. 26-29), відповідно до якого орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь час користування кредитом становить 104040,00 грн.

Встановлено, що 23.08.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду №1 до договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023 та 23.08.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткову угоду №1 до договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, на умовах визначених офертою, що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 60-62, 63-65).

Також, встановлено, що 23.08.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (Т. 1 а.с. 57-59), відповідно до якої кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 9000,00 грн, після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого кредиту становить 49000,00 грн.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди, після укладення цієї Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: - загальна сума отриманого Кредиту становить: 49 000,00 грн. (п.1 та п.2. Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 24372,12 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 115 450,45 грн.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 350,00 грн.

Відповідно до п. 6.4. Додаткової угоди, сторони домовились викласти п. 3.2. Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів, а саме 10 платежів по 10490,00 грн, 1 платіж в розмірі 10550,45 грн, всього на суму 115450,45 грн, з яких 49000,00 тіло кредиту, 54881,21 грн відсотки, 1350,00 грн комісія за надання додаткової суми кредиту, 5 984,29 грн несплачені відсотки, 4 234,95 грн несплачена комісія.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 27.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №465923-КС-002 про надання кредиту із використанням інформаційно-комунікаційних систем в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" з використанням одноразового ідентифікатора, який було введено/відправлено позичальником, та проведенням процедури верифікації.

За умовами вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 40000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів; строк, на який надається кредит - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом - 2,00 % в день (фіксована) та знижену процентну ставку за кредитом в розмірі 1,15082147 % в день (фіксована); комісія за надання кредиту - 6 000,00 грн. термін дії договору - до 11.01.2024; орієнтовна загальна вартість кредиту - 104 040,00 грн.

Також, встановлено, що 23.08.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №465923-КС-002 про надання кредиту від 27.07.2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (Т. 1 а.с. 57-59), відповідно до якої кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 9000,00 грн, після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого кредиту становить 49000,00 грн.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди, після укладення цієї Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: - загальна сума отриманого Кредиту становить: 49 000,00 грн. (п.1 та п.2. Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 24372,12 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 115 450,45 грн.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 350,00 грн.

Відповідно до п. 6.4. Додаткової угоди, сторони домовились викласти п. 3.2. Договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів, а саме 10 платежів по 10490,00 грн, 1 платіж в розмірі 10550,45 грн, всього на суму 115450,45 грн, з яких 49000,00 тіло кредиту, 54881,21 грн відсотки, 1350,00 грн комісія за надання додаткової суми кредиту, 5 984,29 грн несплачені відсотки, 4 234,95 грн несплачена комісія.

За загальними правилами, передбаченими статтями 526-530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений строк (термін).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Наданий позивачу кредит є споживчим, тому на правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року N 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з цим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 статті 215 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21) зробила висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (пункт 31.25 постанови).

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України.

Разом з тим, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19), підстав для відступу від яких у постанові від 05.04.2023 у справі N 910/4518/16 не встановила.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 15 листопада 2016 року N 1734-VIII "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону N 1734-VIII).

Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 N 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту).

Згідно частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються, - підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 3 квітня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана