Справа № 202/4069/25
Провадження № 2-н/202/353/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

01 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Бєсєда Г.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1323217 від 25.04.2025, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Адреса за якою надавалися послуги заявником зазначена наступна: АДРЕСА_2 .

При цьому, доказів того, що ОСОБА_1 є власником будинку за період виникнення боргу, представником заявника не надано.

Отже, з наведеного вбачається спір про право, який має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що з поданої заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки вимога про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості включає період, коли остання не була зареєстрована за вказаною адресою, а тому суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу. Вказані вимоги можуть бути розглянути в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 165, 258-260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда