Єдиний унікальний номер №440/2808/18
Провадження № 6/943/13/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 року м. Буськ Львівської області

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Шендрікова Г. О.

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буськ заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Буським районним судом Львівської області 22.01.2019 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Утішків Буського району Львівської області в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої та жительки с. Ожидів Буського району Львівської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2018 року до досягнення ним повноліття.

12.03.2020 року ОСОБА_2 подав заяву, у якій просив скасувати такий судовий наказ, оскільки він не є батьком дитини, а є однофамільцем та в свідоцтві про народження батько дитини записаний зі слів матері. Судовий наказ не оскаржив так як не отримував його копії.

03.08.2020 року ухвалою судді Буського районного суду Львівської області заяву про скасування судового наказу повернуто ОСОБА_2

28.04.2025 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що вважає виданий судовий наказ відповідно до ст. 432 ЦПК України таким, що виданий помилково та не підлягає виконанню оскільки дитина народилася не у подружжя, так як сторони не перебували у шлюбі, рішення суду, за яким визначалося походження дитини від батька ОСОБА_2 не виносилось, щодо визначення походження дитини спільної заяви сторони (батьки) не подавали, боржник ОСОБА_2 не визнавав і не визнає свого батьківства відносно ОСОБА_4 , запис про батьківство і видача свідоцтва про народження дитини були вчинені лише на підставі одноосібної заяви стягувача ОСОБА_3 .

Відтак, факт батьківства боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 не встановлено у належний спосіб, тобто він взагалі відсутній, а отже, відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_2 виникали права та обов`язки по відношенню до дитини, що в свою чергу виключає можливість стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

З відповіді, отриманої від Буського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області вбачається, що надання інформації щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно судового наказу має сплату аліментів на утримання малолітнього, відділ не може надавати конфіденційну інформацію відносно осіб, що не мають родинного стосунку до ОСОБА_2 . Вважає, що цим документом, ще раз підтверджується відсутність факту батьківства боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 183-184 СК України, а також ст.161 ЦПК України, та п.3 ст.181 СК України заявник може звертатись про стягнення в наказному провадженні тільки з одною вимогою, а відповідно до п.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Окрім того, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Судом встановлено, що Буським районним судом Львівської області 22.01.2019 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Утішків Буського району Львівської області в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої та жительки с. Ожидів Буського району Львівської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2018 року до досягнення ним повноліття.

12.03.2020 року ОСОБА_2 подав заяву, у якій просив скасувати такий судовий наказ, оскільки він не є батьком дитини, а є однофамільцем та в свідоцтві про народження батько дитини записаний зі слів матері. Судовий наказ не оскаржив так як не отримував його копії.

03.08.2020 року ухвалою судді Буського районного суду Львівської області заяву про скасування судового наказу повернуто ОСОБА_2 .

Доводи заявника про відсутність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини ґрунтуються на тій підставі, що стягувачка не мала законного права звертатись із заявою про видачу судового наказу про стягнення на її користь аліментів із ОСОБА_2 у розмірі 1/4, так як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не є його сином.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_2 за судовим наказом від 22.01.2019, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати або зменшення розміру аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів, що у визначеному законом порядку ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів за судовим наказом від 22.01.2019, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Шендрікова Г. О.