Справа № 151/692/24
Провадження №2/151/27/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю :

секретаря судових засідань Бондаренко В.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Ткач І.І.

відповідачки ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на стороні позивача Істратової Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог : орган опіки та піклування Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та Ольгопільска сільська рада Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року адвокат Ткач І.І. звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Ольгопільска сільська рада Гайсинського району Вінницької області та орган опіки та піклування Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.09.1997 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . 05 листопада 2018 року рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області шлюб між сторонами розірвано, з відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 стягнуті аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітня ОСОБА_3 залишилася проживати біля батька. 11 жовтня 2019 року рішенням Чечельницького районного суду визначено місце проживання ОСОБА_3 , разом із батьком, при цьому, вказаним рішенням не було спричинено жодних перешкод для, відповідача, як матері, у спілкуванні з донькою, позивач як батько, також жодних перешкод для відповідача у побаченнях з дитиною не створював. Крім того, ОСОБА_3 навчається в Ольгопільському ліцеї, про що відповідачка добре обізнана, однак не відвідує навчальний заклад, не цікавиться її навчанням, станом здоров`я, не бере участі у витратах на освітній процес. Визначені рішенням суду аліменти не сплачує, лише в травні 2022 року сплатила 3 626 гривень. Починаючи з 2019 року відповідачка не виявляє бажання бачитися з дитиною, не приймає участь у матеріальному забезпеченні та вихованні, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. У зв`язку з тим, що відповідачка, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач змушений звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав стосовно їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 14 лютого 2025 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити, оскільки мати ОСОБА_3 уже давно не бере участі у вихованні дочки. Спочатку він їздив на заробітки, а дочка з дружиною були в Ольгополі , але одного разу йому зателефонували з поліції і повідомили, що йому потрібно терміново приїхати забрати дочку від дружини, оскільки там така обстановка, що далі їй там залишатися не можна. Дочку забрав і з того часу мати не бере участі у її вихованні.

Представник позивача, адвокат Ткач І.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вихованням ОСОБА_3 займається позивач, дитина знаходиться на повному його утриманні. Починаючи із 2019 року відповідачка не спілкується із донькою та не приймає участь у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у школі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю ОСОБА_2 , свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що відповідачка, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач змушений звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав, який просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, проте зазначила, що чоловік її вигонив із дому, не давав і не дає спілкуватися із дочкою.

Представник служби у справах дітей Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Істратова Н.Д. у судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підтримала в повному обсязі пояснивши, що дійсно відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, її письмово повідомили про засідання комісії щодо доцільності позбавлення її батьківських прав, яке вона підписала особисто, але на засідання не з`явилася. На підставі зібраних документів 02.12.2024 було затверджено висновок № 483/02-15 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_3 . Зазначила, що відповідачка ніколи не зверталася до них з питанням вирішити спір щодо виховання та спілкування з дочкою, про якісь проблеми чує вперше.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, проте через систему "Електронний суд" надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вони із позивачем проживають по сусідству з дитинства і їхні сім`ї створювалися на очах один одного. До десяти років ОСОБА_9 проживала із своєю мамою в с. Ольгопіль, оскільки ОСОБА_10 був на роботі в м.Києві, але коли у 2018 році ОСОБА_11 завхоріла він дитину забрав із собою і там вона ходила в школу. Після того як у 2022 році вони повернулися в с. Ольгопіль, вона не бачила щоб ОСОБА_11 приходила до дитини.

У присутності представника служби у справах дітей Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_12 та психолога ОСОБА_13 неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що не проти того, щоб її маму позбавили батьківських прав, так як з мамою не проживає майже сім років і вона не займається її вихованням, не цікавиться її життям, чим вона живе, а все робить батько. Коли вона хотіла поспілкуватися із мамою, то в неї не було такої можливості, так як мама не має постійного номера, а телефонує завжди з різних номерів. Коли та їй дзвоне, то ніколи не питає як вона, не цікавиться її здоров`ям і життям, а телефонує лише для того, щоб запитати як батько, з ким він живе. Пам`ятає, що до того як батько її забрав мама постійно її била. Просить задовольнити позовні вимоги, оскільки дійсно хоче щоб матір позбавили батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників справи, свідка та неповнолітню ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19 червня 2008 року виконавчим комітетом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, про що 19 червня 2008 року складено відповідний актовий запис №11. (а.с.7)

Відповідно до рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. З відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 , стягнуто аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2018 до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8-9)

Як вбачається з рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2019, визначено місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком - ОСОБА_1 . (а.с. 21-23)

Згідно довідки виданої КНП "Ольгопільський центр первинної медико-санітарної допомоги" Ольгопільської сільської ради лікарем ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , 2008 року народження перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом плоскоступність. На прийом приводить батько ОСОБА_1 , мати сімейного лікаря із донькою не відвідувала жодного разу. (а.с. 14)

Відповідно до довідки № 169 виданої 27.08.2024 Ольгопільським ліцеєм Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області відповідачка ОСОБА_2 не приходить до школи, досягненнями дитини не цікавиться та не спілкується з учителями. (а.с. 11)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданої Чечельницьким ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області 07.08.2024 по виконавчому провадженні № 59403750, ОСОБА_2 станом на 01.08.2024 має заборгованість в розмірі 85 517 (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 98 копійок. (а.с. 18-19)

Відповідно до акту обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 від 30 серпня 2024 року № 98 проведеної на підставі заяви ОСОБА_1 , начальником ССД Ольгопільської сільської ради Істратовою Н.Д., головним спеціалістом ССД Ольгопільської сільської ради Задверняк Т.А. та фахівцем із соціальної роботи КЗ "ЦНСП" Ольгопільської сільської ради Олійник А.В. встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає по АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 .. Умови проживання відповідають вимогам, а саме : сім`я матеріально забезпечена, стан утримання неповнолітньої дитини належний, на момент обстеження дівчинка була в гарному настрої, виглядала здоровою та доглянутою, відкрита до спілкування. (а.с. 10)

Згідно довідок № 371 та № 120 виданих лікарем-психіатром та лікарем-наркологом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за медичною допомогою в психіатричний кабінет не звертався та не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті. (а.с. 15-16)

Згідно довідки № 938 виданої 12.08.2024 Ольгопільською сільською радою Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка. (а.с. 13)

Відповідно довідки-характеристики виданої Ольгопільською сільською радою Гайсинського району Вінницької області № 1004 від 27.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець села Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , розлучений, до складу його сім`ї входять : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка. За час проживання на території громади зарекомендував себе з позитивної сторони. (а.с. 12)

Відповідно до висновку Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 02 грудня 2024 року №483/02-15 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконавчий комітет Ольгопільської сільської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 79-81)

Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно.

У пунктах 15, 16 постанови судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до частини 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог статей 150, 180 СК України, ОСОБА_2 усунулася від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання своєї неповнолітньої доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не відвідує школу, лікарню разом з дочкою у разі необхідності, тому, перераховані вище докази, являються підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо її дочки ОСОБА_3 .

Суд критично ставиться до слів відповідачки, що колишній чоловік забороняє їй спілкуватися з донькою та гонить її, коли та приходить, оскільки, як зазначила свідок, яка є сусідкою позивача, вона не бачила, щоб мати приходила, а її гонили. Крім того, сама дочка зазначила, що батько ніколи не забороняв їй спілкуватися із матір`ю, але та сама не приходе до неї ні додому, ні до школи, не намагається зустрітися. Як зазначила представник служби у справах дітей, мати жодного разу не зверталася до них з таким питанням і не просила їй допомогти, що свідчить про те, що це лише слова відповідачки, які повністю спростовані у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач просив залишити судовий збір за ним, суд, враховуючи його прохання, залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію рішення після набрання законної сили надіслати до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (місцезнаходження: вул.Соборна, буд. 90, смт.Тростянець, Вінницької області, поштовий індекс 24300, ).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02 травня 2025 року.

Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 );

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача:

орган опіки та піклування Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Центральна, с. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області, 24830) ;

Ольгопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Центральна, с. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області, 24830).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК