Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4190/24
Провадження №: 2/332/250/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., секретаря судового засідання Карліної А.М., позивачки - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Трачук Н.І., відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Ємця А.Ю., представника третьої особи - Іванченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

У липні 2024 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Прядка Д.В. звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 липня 2009 року по 06.04.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з Відповідачем не склалося, рішенням №332/2342/15-ц Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2015 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з матір`ю за її адресою: АДРЕСА_1 .

18.12.2018 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_5 , та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Починаючи з 2015 року, відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами синів, станом здоров`я, не забезпечує продуктами харчування не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює належних умов для виховання та розвитку дітей.

У дітей склалися гарні, теплі відношення з вітчимом ОСОБА_5 . Вони разом ходять з ним на рибалку, відпочинок, роблять домашні завдання, характеризують вітчима як доброго, дбайливого, розуміючого, вважають його своїм татом. ОСОБА_5 займається вихованням та утримує дітей.

З відповідача стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2024 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_6 складеного Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей становить 298014,86 гривні.

Окрім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідач має дітей від другого шлюбу: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на утримання яких теж стягуються аліменти у розмірі по 1/8 частині на кожну дитину.

У відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей від повторного шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тобто відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки сплачує аліменти на утримання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , однак не бажає утримувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ухиляється від сплати аліментів.

Зі сторони відповідача чинилися перешкоди в реєстрації місця проживання дітей з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . 92, оскільки відповідач не надавав згоди на реєстрацію їх місця проживання. Тому позивач вимушена була звернутися до Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 316р від 29.10.2020 року «Про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » було визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з позивачем.

Зі сторони позивача ніколи не чинилися перешкоди спілкування батька з дітьми. У позивача склалися гарні відносини з мамою відповідача - ОСОБА_14 , та його сестрою. Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_8 регулярно бачаться з бабусею, залишаються у неї на ніч. Вона спонукала свого сина ОСОБА_2 до спілкування із синами, сплачувати аліменти, однак через її позицію, відповідач з нею перестав спілкуватися.

Зазначені вище факти позивач розцінює як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із чим ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що має на утриманні 4 дітей: двох дітей від шлюбу із позивачкою ОСОБА_1 : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також двох дітей від шлюбу із ОСОБА_15 : ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб із ОСОБА_15 розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя 10.09.2018 року.

Відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, насправді він не втратив інтересу до дітей, та ніколи свідомо не відмовлявся від спілкування з ними, та на даний час має намір на відновлення відносин із ними, що свідчить про його заінтересованість в участі у житті дітей.

Відповідач намагається встановити контакт із дітьми, особливо зі старшим сином ОСОБА_8 , брати участь у їх вихованні та спілкуванні з ними, для цього він звернувся до Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про визначення способу участі у спілкуванні з дітьми.

Звернення відповідача до Органу опіки та піклування відбулось до того, які він дізнався про подачу позовної заяви про позбавлення його батьківських прав. Саме в органі опіки та піклування він дізнався, що проти нього поданий позов про позбавлення батьківських прав і з цих підстав Орган опіки усно відмовився приймати заяву про визначення способу часті батька у спілкуванні з дітьми.

Відповідач зазначає, що старший син ОСОБА_8 неодноразово втікав з дому до нього та просив залишитись із ним, через негативну психоемоційну обстановку у сім`ї дитини, яка склалась, через те ОСОБА_8 хотів залишитися із батьком. Відповідно, дитина сприймає ОСОБА_2 як батька та вбачає в ньому підтримку.

Нажаль відповідач на той час не мав можливості взяти проживати сина до себе, оскільки на той час між батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , існувала домовленість про те, що діти будуть проживати разом з матір`ю, окрім того відповідач на той час проживав однією сім`єю з ОСОБА_15 та вони вже мали двоє дітей і їх житлові умови не дозволяли їм прийняти ще одну дитину.

Заборгованість по аліментам утворилась через те, що після народження четвертої дитини - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач повинен був утримувати 4 дітей та матір дитини до досягнення дитиною трирічного віку, тобто у період з 10.01.2021 року по 10.01.2024 року відповідач повинен був утримувати 5 осіб. Аліменти сплачуються відповідачем, нерегулярно, але сплачуються, тому не можна говорити про те, що він взагалі ніяк матеріально не допомагає дітям.

Відповідач зазначає, що Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2013 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_16 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від всіх його доходів;

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_16 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 від всіх його доходів.

У 2015 році позивач подав до ОСОБА_16 позов про зміну розміру аліментів. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2015 року вищевказані рішення було змінено, стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача 1 ОСОБА_16 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів, а на утримання ОСОБА_17 , стягнуто 1/16 частку.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.11.2015 року вищевказане рішення було змінено, стягнуто з позивача на утримання ОСОБА_17 , 1/6 частку від усіх доходів, в іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2018 року з позивача будо стягнуто аліменти на користь ОСОБА_15 , на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 гривень щомісячно та 700 гривень на утримання матері дитини.

01.06.2021 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_15 , на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки від усіх його видів доходів. Ухвалою виправлено описки у судовому наказі.

Таким чином загалом з позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки від народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1000 на утримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 1/4 частка на утримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто з позивача стягнуто 1/3+1/4-7/12 що складає в десяткових дробах 0.333334 плюс 1000 гривень щомісячно.

Через такий надмірний рівень аліментів у відповідача утворилась заборгованість.

Відповідач був змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів і на всіх дітей було стягнуто по 1/8 частці його доходів на кожну дитину, загалом 50% від всіх його доходів.

На даний час відповідач також сплачує аліменти, останній раз він сплатив позивачу аліменти за серпень 2024 року у розмірі 2240 грн, що підтверджується квитанціями ДП «Укрпошта».

Відповідач вважає, що намір позивачки замінити дітям батька іншим чоловіком, не є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав.

13 вересня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачка додатково зазначила, що після подання позовної заяви до суду по цій справі, відповідач намагався змінити своє відношення до дітей, але обмежився лише смс повідомленнями та одноразовим поповненням рахунку телефонів дітей, зверненням до лікаря та до шкоди, де поцікавився здоров`ям та успіхами дітей, але до теперішнього часу не приймає участі ні у вихованні дітей, ні в утриманні. Зі сторони відповідача чинилися перешкоди в реєстрації місця проживання дітей з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . 92, натомість, з її боку ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, відповідач просто не бажав і не вчиняв жодної дії для виконання своїх батьківських обов`язків та не користувався своїми правами з 2015 року.

Відповідно до заперечень наданих на відповідь на відзив представник відповідача додатково зауважив, що позивачка у відповіді на відзив підтвердила той факт, що дійсно відповідач звертався до лікуючого лікаря та до школи, де поцікавився успіхами у навчанні дітей та їх станом здоров`я. Тобто така поведінка відповідача вже свідчить про свідоме бажання спілкуватися з дітьми та бути обізнаним про їх успіхи та стан здоров`я і в такій ситуації позбавляти відповідача батьківських прав не можна. Посилання позивачки на те, що вона ніколи не чинила перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми, не відповідає дійсності Той факт, що вона не приймає подарунки відповідача для дітей навіть через Укрпошту, вже свідчить про свідоме перешкоджання ОСОБА_2 в реалізації його батьківських правах.

Позивач та її представник у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позові та у відповіді на відзив.

У судовому засіданні 21.04.2025 року позивачка додатково повідомила, що дійсно не прийняла посилку із пошти, тому що не знала від кого ця посилка. За час з моменту останнього судового засідання, відповідач не вчиняв будь-яких дій з метою побачитися або поспілкуватися із дітьми.

Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та додаткових поясненнях.

Відповідач у судовому засіданні від 12.02.2025 пояснив, що він ніколи не відмовиться від дітей. Під час народження першої дитини він був присутнім у пологовому та забирав ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_18 була вагітною та народжувала другу дитину, то він через неприязні стосунки із тіткою - ОСОБА_19 прийшов до пологового, але чекав поки тітка піде. У нього також склалися неприязні відносини із позивачкою, вони дуже сильно посварилися, коли вона була вагітною другою дитиною. Бачилась із дітьми його мати, від якої він знає про дітей. Зазначив, що чотири-п`ять років тому була ситуація, коли прийшов ОСОБА_8 до нього, вони пішли прогулялися до набережної р. Дніпро, а на наступний день дитину віддав або матері, або позивачці. Після цієї події пройшло 2-3 місяці ОСОБА_8 знов прибігав до нього та сказав, що хоче проживати із ним. Але відразу приїхала позивачка із новим чоловіком та забрали дитину, а ще позивачка сказала, що посадить його. Після цього йому подзвонили з поліції та повідомили, що на нього надійшла заява від позивачки. В минулому році бачив три рази ОСОБА_8 , однак, коли він його бачив, то убігав. У липні минулого року він звернувся до органу опіки, щоб встановили часи зустрічей із дітьми. Однак, коли дізнались його прізвище, то повідомили, що на нього подано до суду про позбавлення батьківських прав, тому і не прийняли заяву.

Третя особа у судове засідання, яке було призначено на 21.04.2025, не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Не заперечують проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні, яке було призначено на 21.01.2025, свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_1 - це її рідна племінниця. Вона постійно допомагала племінниці та її дітям. З самого початку сімейних відносин, ОСОБА_20 то жив із сім`єю, то не жив. А коли ОСОБА_18 була вже вагітною другою дитиною, ОСОБА_21 вже не було в їх житті, у нього були відносини із іншою жінкою. Він не цікавився ні першою дитиною, ні тим, як себе почуває вагітна ОСОБА_18 . Він не забрав ОСОБА_18 з пологового, це зробила вона. Вона сплатила витрати у пологовому, купила перші необхідні речі. Потім, після того, як ОСОБА_18 виписали з пологового, вона допомагала, купувала їй та дітям продукти та інші необхідні речі. Коли ОСОБА_9 було 1,5 - 2 року, ОСОБА_22 прийшов за речами, але із дітьми не поспілкувався. ОСОБА_6 не сплачував аліменти на дітей. Її син віддав ОСОБА_18 будинок для покращення їх житлової площі. Для того, щоб виписати та прописати дітей в цьому будинку, потрібна була згода батька, яку ОСОБА_6 не хотів надавати. З 2015 року жодного разу не бачила та не чула про те, щоб ОСОБА_2 провідував дітей. Тільки після того, як був поданий позов до суду, відповідач почав вчиняти дії для відновлення стосунків між ним та дітьми, але діти вже цього не бажають. Із новим чоловіком ОСОБА_18 у дітей склалися дружні стосунки.

У судовому засіданні 12.02.2023 малолітній ОСОБА_4 пояснив, що один раз бачився із батьком біля 67 Школи. Рідний батько не цікавився ним. Батька в своїй школі № 33 бачив лише один раз - минулого року, коли здавали підручники із мамою. Із бабусею ОСОБА_23 - мамою батька бачиться часто, інколи залишається у неї на ніч. Мати із батьком ОСОБА_24 придбали йому мобільний телефон, коли він пішов до школи. Батько ОСОБА_22 у минулому році надсилав два рази йому смс повідомлення із привітаннями із Днем народження та із Новим Роком , ще один раз поповнив рахунок на телефоні. Хоче, щоб батька ОСОБА_22 позбавили батьківських прав, другого шансу надавати не бажає.

У судовому засіданні 12.03.2025 неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що хоче, щоб батька позбавили батьківських прав, тому що батько йому не дарував подарунки, вони не спілкувалися. Він часто був у гостях у бабусі - мами батька, при цьому із батьком не бачився. Мама ніколи не забороняла приходити до бабусі. Він не однократно приїжджав до батька, батько міг спитати лише, як справи. Один раз виставив його за калитку, коли той прийшов до нього. Батько йому не дзвонив, хоча у нього телефон був з першого класу. Почав дзвонити, коли мама подала до суду. Один раз ходили із батьком на каток. Надати батькові другий шанс, не бажає.

У судовому засіданні 12.03.2025 свідок ОСОБА_15 повідомила, що вона друга (колишня) дружина ОСОБА_2 . Може охарактеризувати ОСОБА_21 як гарного батька. Незважаючи на те, що вони розійшлися, вони змогли зберегти добрі відносини, нажаль таких відносин не змогли зберегти між собою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вона бачила ОСОБА_8 , коли він ще був маленький, ОСОБА_9 бачила два рази. Це було, коли діти приходили до бабусі. Один раз ОСОБА_8 приходив до них до дому, вони дуже гарно провели час разом. Позаминулого року була ситуація, що ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (її син) залишилися разом у бабусі ОСОБА_23 , вони і до цього залишалися часто, але потім ОСОБА_18 , дізналась про це, заборонила зустрічі. Тобто, її діти приходили до бабуся тоді, коли не було дітей ОСОБА_27 . В іншому випадку ОСОБА_27 заборонила б приводити дітей. ОСОБА_22 всі десять років говорив про дітей, ні разу не допускав думки про відмову від дітей. Коли ОСОБА_27 дізналась, про наші відносини, вона почала перешкоджати спілкуванню дітей із ОСОБА_22 . ОСОБА_6 ОСОБА_22 завжди сплачував аліменти. На початку їх спільних стосунків, вона із ОСОБА_28 проживали по АДРЕСА_2 - це правий берег. Потім, коли старшій дитині було півроку, вони переїхали до матері ОСОБА_22 . Коли діти ОСОБА_27 приходили, вона уходила, щоб бабусі не заборонили бачитися із дітьми. ОСОБА_22 наробив багато помилок, щодо спілкування із дітьми, але він не хотів зробити дітям гірше.

У судовому засіданні 12.03.2025 свідок ОСОБА_29 повідомила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 . Після того, як Сторони розлучилися, брат із неї перестав спілкуватися. Наразі нинішній чоловік позивачки більше часу приділяє уваги ніж рідний батько. Після укладення шлюбу та коли народився ОСОБА_8 , між сторонами були гарні відносини. Шлюбні відносини припинилися після вагітності та народження другого сина - ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_20 працював на ПАТ «Вогнетрив», він сплачував аліменти стабільно. На її думку, з боку ОСОБА_27 не вчинялися перешкоди для спілкування між батьком та синами, та між бабусею та онуками. На даний час вона спілкується із дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і знає, що діти, нажаль, не хочуть з ОСОБА_22 спілкуватися. Брат не звертався до матері, щоб налагодити відносини між ним та дітьми.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.08.2024.

Ухвалою суду від 11.12.2024 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 17.01.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

З 17 липня 2009 року по 06.07.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя №332/2342/15-ц від 06.07.2015 шлюб зареєстрований у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 149, було розірвано (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10) та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з матір`ю за її адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 12, 13, 14).

18.12.2018 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу у позивачки змінилось прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.16).

На примусовому виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листв №334/1458/23, вданого 13.07.2023 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття старшої дитини.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2024 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_6, складеного Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей становить 298014,86 гривні (а.с.17).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 316р від 29.10.2020 року «Про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » було визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 22).

Згідно довідок Запорізької гімназії №33 ЗМР № 01.22/80 та № 01.22/81 від 25.06.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 за період навчання не приймав участь у вихованні дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , навчанням не цікавився, до школи не приходив (а.с.18, 19).

З відповіді на адвокатський запит №386/01-09 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР від 10.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_4 перебувають на обліку з народження, мають укладені декларації на медичне обслуговування з лікарем-педіатром ОСОБА_30 . Батько дітей, ОСОБА_2 до підприємства з дітьми на медичний огляд жодного разу не звертався, здоров`ям дітей не цікавився. На прийом до лікаря-педіатра підприємства з приводу профілактичних оглядів та лікування зверталася виключно мати. Здоров`ям дітей цікавиться виключно мати ОСОБА_1 . Листки непрацездатності по догляду за дітьми надавалися матері» (а.с.21).

Згідно висновку спеціаліста за результатами психологічного дослідження дитини ОСОБА_3 проведеного спеціалістом-психологом ОСОБА_31 26 червня 2024 року, за результатами психологічного дослідження дитини з`ясовано, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 достатній рівень розумового розвитку, адекватна самооцінка. Він здібний, комунікабельний, інтелектуально спроможний підліток, з середнім рівнем пізнавальної навчальної мотивації.

Зі своїм татом, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 не спілкувався вже 9 років. ОСОБА_32 самостійно перестав спілкуватися з сином, не дзвонить, не приходить, навіть, побачивши ОСОБА_8 2-3 роки тому, не привітався з дитиною й пройшов мимо. Мати ніколи ОСОБА_8 не перешкоджала спілкуванню з татом. Психоемоційний зв`язок з татом ОСОБА_8 немає.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 хотів би офіційно називати татом і взяти його прізвище. ОСОБА_8 називає його як доброго, дбайливого, розуміючого, з яким цікаво, надійно, і який завжди вислухає й допоможе.

3 мамою у сина існує психоемоційний зв`язок. Він дуже прив`язаний до матері, і за порадою найчастіше звертається до неї, бо вона завжди «спробує зрозуміти і допоможе». У матері теж виражене позитивне ставлення до дитини. Вона поважає та визнає його індивідуальність, схвалює його інтереси, підтримує плани, заохочує самостійність та ініціативу.

ОСОБА_8 вважає свою сім`ю мама, ОСОБА_9 , вітчим ОСОБА_24 , 2 брати щасливою, міцною, безпечною, дружньою (а.с.23-30).

Згідно висновку спеціаліста за результатами психологічного дослідження дитини ОСОБА_4 проведеного спеціалістом-психологом ОСОБА_31 26 червня 2024 року, за результатами психологічного дослідження дитини з`ясовано, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 достатній рівень розумового розвитку, адекватна самооцінка. Він здібний, комунікабельний, інтелектуально спроможний підліток, з середнім рівнем пізнавальної навчальної мотивації.

Зі своїм татом, ОСОБА_2 , ОСОБА_9 жодного разу не бачився, не спілкувався з ним. За 10 років тато жодного разу не захотів побачити сина, хоча бабуся спілкується з онуками.

Мати сину не перешкоджає спілкуванню з татом, але на думку ОСОБА_9 , їй було б це не дуже приємно, якщо син шукав зустрічі з татом, бо батько за 10 років жодного разу не спробував зустрітися із сином.

Психоемоційний зв`язок з татом ОСОБА_9 не має. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 називає татом. ОСОБА_9 характеризує його як гарного, доброго, розумного, дбайливого, з яким цікаво, і який завжди вислухає й допоможе.

3 мамою у сина існує психоемоційний зв`язок. Він дуже прив`язаний до матері, і за порадою найчастіше звертається до неї, бо вона завжди допоможе. У матері теж виражене позитивне ставлення до дитини. Вона поважає та визнає його індивідуальність, схвалює Його інтереси, підтримує плани, заохочує самостійність та ініціативу.

ОСОБА_9 вважає свою сім`ю мама, ОСОБА_8 , вітчим ОСОБА_24 , 2 брати гарною, дружньою, міцною, безпечною.

Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків (а.с. 37-44).

За даними, що містяться у квитанції від 26.08.2024, ОСОБА_2 було здійснено перерахування аліментів на користь ОСОБА_1 на суму 2200 грн (а.с. 81).

03 вересня 2024 представник ОСОБА_2 - ОСОБА_34 звернувся до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою про визначення способу участі у спілкуванні з дитиною, у якій просив визначити необмежене спілкування з дітьми телефоном та в режимі «он-лайн» з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджерах урахуванням режиму дня дітей; шляхом побачень і спілкування ОСОБА_2 з дітьми: кожної суботи з 15:00 до 20:00, без присутності матері; в період зимових канікул сукупно 5 днів в період літніх канікул сукупно 14 днів без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі Запорізької області (а.с. 85-85).

В акті обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_5 , зазначено, що стосунки, традиції сім`ї доброзичливі, родинні. За результатами бесіди із батьком, останній повідомив, що не згоден з позбавленням його батьківських прав. За словами батька, матір дітей чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, тому батько останній раз бачився з ОСОБА_9 6-7 років тому, а з ОСОБА_8 спробував спілкуватися за телефоном та побачив на вулиці 2 тижні тому. ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, але сплачував аліменти з 2013 по можливості. Матір дітей, за словами батька постійно налаштовує їх проти нього (а.с. 88).

В акті обстеження умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_4 , зазначено, що стосунки, традиції сім`ї доброзичливі, родинні. За результатами бесіди із матір`ю, остання повідомила, що батько дитини ОСОБА_2 з 2015 року не займається вихованням дітей, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, має заборгованість зі сплати аліментів 298014,00 грн. за результатами бесіди із ОСОБА_8 2010 р.н., який повідомив, що з батьком не спілкується майже 9 років, він не дзвонить йому, не цікавиться його життям та здоров`ям, не дає коштів, не дарує подарунки. За результатами бесіди з ОСОБА_9 , 2014 р.н., останній повідомив, що батько зовсім не спілкується з ним з народження, не цікавиться його життям та здоров`ям (а.с. 89).

Згідно видаткової накладної № 1 від 28 серпня 2024 року ОСОБА_2 було придбано 4 зошити та один набір предметних зошитів на суму 353,00 грн (а.с. 119).

У серпні 2024 року ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 була направлена посилка, про що свідчить поштова накладна 7339 та відповідна квитанція (а.с. 121).

Згідно висновку заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 2152/01-22/18.01-1299 від 25.10.2024 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування вирішила: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доцільно позбавити батьківський прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 138).

Під час розгулу комісією з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району питання про надання до Заводського районного суду висновку щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_3 ,, 2010 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. було заслухано матір ОСОБА_1 , яка повідомила, що вона ніколи не забороняла батьку спілкуватися з дітьми, він сам не виявляв бажання бачити своїх синів. ОСОБА_8 не спілкувався з батьком майже 9 років, ОСОБА_9 взагалі ніколи не спілкувався з ним. Хоча бабуся дітей з боку батька спілкується з онуками. Батько не сплачує аліменти та утримання синів, доля дітей йому байдужа. Матір просила підтримати її позовні вимоги в суді та надати висновок про позбавлення батьківських прав.

Батько ОСОБА_2 , повідомив, що він не згоден з позбавленням його батьківських прав, додав, що він нещодавно перерахував дітям 1000 грн, а також один раз відправив їм посилку, але матір не забрала її з пошти.

ОСОБА_36 , 2010 р.н. та ОСОБА_37 , 2010 р.н. повідомили, що вони згодні із позбавленням батька батьківських прав.

Комісія вирішили надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_3 , 2010 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н., про що було складено витяг із протоколу № 27 від 17.10.2014 (а.с. 139-140).

16.10.2024 на ім`я ОСОБА_2 була видана довідка директором гімназії № 33 про те, що останній на початку 2024/2025 навчального року зустрічався з класним керівником, уточнював форми навчання здобувачів освіти в новому навчальному році, є в соціальних групах батьківської спільноти (а.с. 156).

За даними, що містяться у квитанції від 10.12.2024, ОСОБА_2 було здійснено перерахування аліментів на користь ОСОБА_1 на суму 2000 грн (а.с. 194).

За даними, що містяться у квитанціях від 02.01.2025, ОСОБА_2 було здійснено поповнення мобільних телефонів на загальну суму 200 грн та здійснено перерахування аліментів на користь ОСОБА_1 на суму 3200 грн (а.с. 203 - 204).

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Звертаючись із зазначеним позовом, ОСОБА_1 в якості підстав, якими вона обґрунтовує необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно двох синів, вказала те, що останній не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, чинив перешкоди в реєстрації місця проживання дітей.

Разом з тим, суд вважає, що ненадання матеріальної допомоги дітям у судовому засіданні не знайшло свого повного підтвердження. Так, Відповідач хоч і не в повному обсязі, але перераховував кошти в рахунок сплати аліментів, що підтверджується самим розрахунком заборгованості № 59548/8 від 03.07.2024, а також наданими у судовому засіданні квитанціями.

Як зазначено Відповідачем, несплата аліментів у повному обсязі пов`язана із матеріальними труднощами, він деякий час не був працевлаштований, крім того, він сплачував аліменти на п`ятьох осіб, зараз - на чотирьох. Також, у суді тривав розгляд справ щодо визначення однакового розміру аліментів на усіх дітей.

Такі обставини суд вважає поважними, тому не приймає як підставу для задоволення позову.

Всі підстави, на які посилається Позивачка як на підстави для задоволення позовних вимог, не є достатніми для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно дітей, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Крім того, при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Належних та допустимих доказів того, що батько дитини є особливо неблагонадійний та спілкування з ним суперечить інтересам дитини матеріали справи не містять.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дітей, вчиняв насильство по відношенню до них, відповідачу ніколи раніше не виносились попередження про неналежне виконання батьківських обов`язків і його поведінка не була предметом розгляду компетентних органів і сам відповідач в судовому засіданні висловив бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні із дітьми.

У даній справі за сукупністю зібраних та проаналізованих доказів не вбачається, що батько остаточно втратив інтерес до дітей та взагалі самоусунувся від спілкування із ними, хоча, суд вважає, що тієї уваги, яку приділяє дітям відповідач ОСОБА_2 , на теперішній час є вкрай замало, щоб налагодити стосунки із дітьми. Між тим, суд бере до уваги, що відповідач має бажання спілкуватися із дітьми, подав заяву до органу опіки та піклування про визначення способу участі у спілкування з дітьми.

Щодо думки дітей ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав Відповідача, суд зауважує наступне.

При з`ясуванні думки дитини слід брати до уваги те, що оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ`єктивною та зумовленою різними важелями впливу. У зв`язку з цим, законодавець передбачив право суду постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частина третя статті 171 СК України).

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18 зазначається, що озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, оскільки вона може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким дитина через малолітній вік неспроможна надавати об`єктивну оцінку, та не завжди відповідає інтересам самої дитини.

Також, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, та вважає, що зазначений висновок є неповним і необ`єктивним, оскільки при наданні такого висновку орган опіки та піклування виходив виключно з тих відомостей, які були надані позивачем, яка зацікавлена у розгляді справи, без врахування позиції відповідача. Крім того, вказаний висновок органу опіки та піклування не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав відносно дітей. У вказаному висновку органу опіки та піклування не наведено жодних даних намагання цього органу, відповідального за захист прав дітей, об`єктивно визначити ставлення батька до дітей, не зазначено, чому саме позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 має стати на користь інтересам дітей. При цьому, сама перевірка проведена формально, без наведення достатніх доказів, які б підтверджували ухилення відповідача від здійснення батьківських обов`язків, не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, а тому не є правовою підставою для застосування крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Суд зазначає, що не можуть бути беззаперечними доказами для позбавлення батьківських прав довідки з медичних та навчальних закладів, які були надані позивачкою та які містять загальні фрази, оскільки вони не розкривають всіх аспектів та змісту такої складної категорії, як участь у вихованні дитини. Вони в сукупності з іншими доказами не є достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суду було надано іншу довідку, а саме довідку директора гімназії № 33, про те, ОСОБА_2 на початку 2024/2025 навчального року зустрічався із класним керівником, уточнював форми навчання. Є в соціальних групах батьківської спільноти, що свідчить про те, що відповідач проявляє інтерес до життя та навчання дітей.

Таким чином, суд, виходячи із особливостей правовідносин, що склалися між сторонами, враховуючи обставини, на які посилається позивачка як на підстави позову, дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Судові витрати.

Згідно частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .

Третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, , місцезнаходження: 69067, м. Запоріжжя, вул. М.Симчича, 56.

Суддя Ю.І. Ретинська