Справа №: 398/5991/24
провадження №: 2/398/706/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" травня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Москалик В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Таран І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до Олександрійського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за договором про споживчий кредит заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № від 10.03.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Так, 10.03.2018 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № . Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.03.2023 (день відступлення права вимоги) становить 56 606,85 грн, що складається із: 33 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 206,85 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму кредитної заборгованості в загальному розмірі 56 606,85 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

30.04.2025 через систему "Електронний суд" на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому з поданою позовною заявою відповідач погоджується частково, визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 33 400,00 грн. Зазначає, що 10.03.2018 дійсно уклав договір споживчого кредиту з АТ "ОТП Банк", до грудня 2021 року погашав кредит та сплачував відсотки, що підтверджується самим позивачем згідно розрахунку заборгованості за кредитом, однак з грудня 2021 року, через об`єктивні складності, не виконував свої зобов`язання в повному обсязі. Також зазначає, що згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 після закінчення строку кредитування чи реалізації кредитором права дострокового повернення кредиту кредитор втрачає можливість нараховувати проценти, передбачені ст. 1048 ЦК України. Тому заборгованість по відсотках в сумі 23 206,85 грн відповідач не визнає. Вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» 33400,00 грн простроченого тіла кредиту, в іншій частині позову просить відмовити.

30.04.2025 від представника позивача через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшли додаткові пояснення, а саме щодо розрахунку заборгованості стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому висновки про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованим (постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 291/1352/20, від 23.10.2024 у справі № 753/25081/21, від 12.02.2025 у справі № 127/34001/19, від 05.03.2025 у справі № 361/4027/22).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 24.03.2023 АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором№ від 10.03.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

10.03.2018 АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг-кредитування та видача і обслуговування картки, сума кредиту - 8 999, 90 грн, дата надання кредиту - 10.03.2018, строк кредиту - 24 місяці, розмір процентної ставки - 0,01 %. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору цей договір є змішаним, в якому місяться елементи різних договорів і позичальнику надаються декілька різних видів фінансових послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних платикових карток.

Згідно з п.2 договору позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), що розміщений на Інтернет сайті Банку www.otpbank.com.ua) (надалі - Публічний договір) та на умовах викладених у цьому розділі

Відповідно до п.2.1 договору за умовами належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну карту типу МС GOLD (надалі - картка), відкриває відновлювальну кредитну лінію, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки.

Відповідно до п.2.4 договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір про це 5 % на місяць, що діє після закінчення пільгового періоду по операціях р товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях знятгя готівки в банкої готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки на заборгованості 0,1% за день.

Отже, 10.03.2018 відповідач звернувся до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із Правилами, Тарифами є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти.

У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.03.2023 становить 56 606,85 грн, що складається із: 33 400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 23 206,85 грн заборгованість за відсотками.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року, № 01/05-23; додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05 від 01.05.2023; акт про надання правничої допомоги № 1401-25 до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 на суму 8 500 грн.

За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми за кожен вид адвокатської послуги.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 612, 623, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 10.03.2018 у сумі 56 606 (п`ятдесят шість тисяч шістсот шість) грн 85 коп, що складається з: 33 400,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 23 206,85 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) судовий збір 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) та 4000 (чотири тисячі) витрати на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК