РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Могильницького В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2024, яка набрала законної сили 24.07.2024, у справі №295/14946/19 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0002151 від 26.05.2019 за ч. 2 ст. 296 КК України закрито. В указаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обвинувачувались у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві. Позивач зазначає, що в результаті нанесених їй тілесних ушкоджень вона отримала легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експерта №1967 від 20.06.2019 за результатами проведення судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 . Своїми протиправними діями стосовно потерпілої та членів її родини відповідачі заподіяли моральну шкоду ОСОБА_2 , яка полягає у сильних душевних та психічних переживаннях, що призвели до погіршення стану здоров`я та в сукупності негативно відображаються на її житті. Спостерігається знижений та нестійкий настрій, депресивний стан, порушення сну, дратівливість, збудливість, постійно турбують головні болі. Протиправні дії з боку відповідачів потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних і матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. За словами позивача, ОСОБА_4 відшкодував завдану шкоду в добровільному порядку, натомість відповідачі не відшкодували добровільно завдану шкоду, у зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду.

З огляду на викладене у позові, ОСОБА_2 оцінює розмір відшкодування завданої моральної шкоди у грошовому еквіваленті 50 000 грн., яку просить стягнути з відповідачів в рівних частках.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 24.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Могильницького В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень проти позову представник зазначив, що у провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала кримінальна справа №295/14946/19, яка була закрита за закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ухвалою суду не встановлювалося жодних фактичних даних кримінального провадження, констатовано лише обставини, викладені у обвинувальному акті прокурора, які судом не перевірялися. Більше того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з самого початку кримінального провадження вказували на свою непричетність до події. Жодних доказів зворотного позивачем не надано. Саме у зв`язку із побутовим конфліктом між ОСОБА_4 та колишнім чоловіком позивача 25.05.2019 і виникли подальші правовідносини. У свою чергу, між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було узгоджено повний розмір моральної шкоди, а саме 25 000 грн., які позивач і отримала. Отже, пред`явлення даного позову до ОСОБА_1 має лише ознаки спроби надмірного збагачення позивача без належної правової підстави, без жодних доказів вини ОСОБА_7 та обґрунтованого розміру такої моральної шкоди, яка вже була відшкодована ОСОБА_4 у повному обсязі (а.с. 43-44).

Представник позивача адвокат Андрійчук Л.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Могильницький В.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що вина ОСОБА_1 не встановлена, в ухвалі суддя нічого про це не вказала і в кримінальному провадженні ОСОБА_1 вину не визнавав. Позивач повинна була довести вину ОСОБА_1 у спричиненні їй шкоди. Також у позові не зазначено у чому саме полягає моральна шкода.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2024 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0002151 від 26.05.2019 за ст. 296 ч.2 КК України закрито.

ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0002151 від 26.05.2019 за ст. 296 ч.2 КК України закрито.

ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0002151 від 26.05.2019 за ст. 296 ч.2 КК України закрито.

Зі змісту вказаної ухвали слідує, що в результаті злочинних дій ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді 2 синців та 1 крововиливу на обличчі та 5 синців на лівій верхні та правій нижній кінцівках, 1 садна на правій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 14-15).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.06.2022 року убачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано. Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 8).

Відповідно до частини першої, пункту дев`ятого та абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (частина перша статті 1177 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на презумпцію невинуватості (стаття 62 Конституції України, стаття 17 КПК України) факт вчинення особою кримінального правопорушення та вина такої особи в його вчиненні повинні встановлюватися у порядку кримінального провадження.

Суд в порядку цивільного провадження не має юрисдикційних повноважень встановлювати факт вчинення кримінального правопорушення. Натомість встановлена вироком суду у кримінальному провадженні або в ухвалі про звільнення особи від кримінальної відповідальності протиправність дій (бездіяльності) такої особи належить до обставин, що не підлягають доказування під час розгляду цивільної справи в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Верховний Суд колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19 наголосив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження стосовно відповідачів закрито на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою і обвинувачені (відповідачі) підтвердили, що їм це зрозуміло (а.с. 14 зворот).

Отже, вищевказані обставини, подія, а також особи, які були причетні до кримінального провадження, були встановлені та мали місце, тобто закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, а саме, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини відповідачів у вчиненні кримінального правопорушення.

При визначенні розміру завданої моральної шкоди суд враховує характер вчиненого відповідачами кримінального правопорушення та обставини, за яких його скоєно, встановлений після цього діагноз ОСОБА_9 за висновком експерта №1967 2 синці та 1 крововилив на обличчі та 5 синців на лівій верхні та правій нижній кінцівках, 1 садно на правій нижній кінцівці, бездіяльність відповідачів щодо відшкодування завданої ними жінці шкоди, а також тривалість вчиненого правопорушення (а.с. 9-11).

Таким чином, суд, встановивши належним чином фактичні обставини справи на підставі наявних доказів, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення на користь позивача грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі по 7 500,00 грн. з кожного відповідача.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 181,68 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 500 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 181,68 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 181,68 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Д.В. Кузнєцов