Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок.

Позивач посилається на те, що у 2018 році між ним та ОСОБА_2 було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . На той час ціна житлового будинку була обумовлена в розмірі 50 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а ОСОБА_2 зі свого боку зобов`язалася, що після сплати суми посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу у тримісячний строк.

Після отримання грошей, ОСОБА_2 надала позивачеві ключі від будинку, у зв`язку із чим позивач безперешкодно користується ним. Договір купівлі-продажу належним чином не посвідчено, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємці, які прийняли спадщину після її смерті відсутні.

Позивач вважає, що між ним та власником житлового будинку ОСОБА_2 , досягнуто щодо усіх істотних умов договору дарування, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим позивач звертається до суду та прохає визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та присадибну земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, прохав розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 (а. с. 10-11).

ОСОБА_2 є власником присадибної земельної ділянки площею0.50 га, за адресою:АДРЕСА_1 (а. с. 13).

01.04.2018 року між позивачем та відповідачем складено розписку щодо купівлі позивачем домоволодіння, що розташоване поАДРЕСА_1 , а також отримання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 50 000 грн. (а. с. 14).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 15).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і ОСОБА_2 , як сторони правочину домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що складається з: А - житловий будинок загальною площею 33.29 кв. м., житловою площею - 25,43 кв. м.; а - сіни; Б, Г,Е сарай; В вбиральня; Д гараж; Ж літня кухня; К колодязь; № 1 споруди;

-земельну ділянку площею 0.50 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 25 грудня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3380.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук