Справа № 638/2300/25
Провадження № 2/638/3150/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.04.2025 Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої Штих Т.В.

за участю секретаря Василенко А. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15 липня 2024 року і до закінчення навчання до 30 червня 2025 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в період часу з 2003 року по 2014 його батьки знаходились в фактичних шлюбних відносинах. З 2014 року батьки розійшлись, позивач залишився проживати з матір`ю та перебував на повному її утриманні. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2014 року за відповідача на утримання позивача стягнуто аліменти. Позивач зазначає, що він є студентом IV-го курсу Комунального закладу охорони здоров`я «Ізюмський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради.

Ухвалою суду від 17 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Від сторони відповідача відзиву не надходило.

Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначену у позовній заяві адресу, при цьому повістки повернулись без вручення адресату з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся розміщенням оголошення на сайті суду про його виклик.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: ОСОБА_2 батько, ОСОБА_3 мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/001331409 від 29.01.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з копією довідки № 83 від 29.11.2024 року ОСОБА_1 є студентом IV-го курсу Комунального закладу охорони здоров`я «Ізюмський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи положення ст. 200 СК України, суду надається право визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є студентом IV-го курсу Комунального закладу охорони здоров`я «Ізюмський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

У зв`язку з навчанням у ОСОБА_1 з`явилися додаткові потреби. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що він повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. і, оскільки ОСОБА_1 на даний час не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

За таких обставин, суд враховуючи обставини справи, дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, з 10 лютого 2025 року до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Керуючись ст.ст.4,12,76,81,89,141,235,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчаннязадовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання в у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, щомісячно, з 10 лютого 2025 року до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (Тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2025 року.

Головуюча: Штих Т. В.