УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

Справа № 505/1437/25

№ 2/505/2331/2025

01 травня 2025 року м. Подільськ

До Котовського міськрайонного суду Одеської області 30.04.2025 із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 .

Позовні вимоги позивачем викладено наступним чином:

«

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Визначити, що ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), самостійно виховує та утримує дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

»

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 505/1437/25 між суддями Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2025 справа передана на розгляд судді Дзюбинському А.О.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження.

Відповідно до положення статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки стосовно дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав щодо дитини.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Наведений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №201/5972/22.

Вказаний правовий висновок суду касаційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковим для врахування при розгляді даної цивільної справи

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Разом з тим, позивачем подано позов про визнання факту самостійного виховання та утримання дітей, який сам по собі не спрямований на безпосередній захист порушеного права, однак може розглядатися як спосіб встановлення юридично значущої обставини у межах спірних правовідносин, що має значення для доведення відповідної позиції сторони у спорі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц зроблено висновок про те, що розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати.

Керуючись ст. 186, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати заявнику разом із заявою та доданими неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ