КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4862/2025
У Х В А Л А

01 травня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Дівіною Аллою Альбертівною , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні зауважень щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

На адресу Шевченківського районного суду м. Києва за використанням системи "Електронний суд" надійшли дві заяви із зауваженнями представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року з посиланням на його неповноту. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року у задоволенні зауважень представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року відмовлено. Не погоджуючись із даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Дівіна А.А 19 квітня 2025 року засобами електронного зв`язку через систему "Електронний суд" направила апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження з суду першої інстанції було витребувано цивільну справу, яка 28 квітня 2025 року надійшла до Київського апеляційного суду.

Вирішуючи питання щодо прийняття апеляційної скарги до провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні зауважень на протокол судового засідання не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки така ухвала суду першої інстанції відсутня в переліку ухвал суду, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду згідно з частиною першою статті 353 ЦПК України. Проте, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Аналогічні правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 20 вересня 2022 року (справа № 752/19104/19, провадження № 61-8777ск21).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Відтак, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні зауважень щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року підлягає поверненню заявнику.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Дівіною Аллою Альбертівною, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні зауважень щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.