Номер провадження 2/754/1065/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товаритва з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 27 638,38 грн.

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, як новий кредитор за кредитним договором №7 від 05.03.2021 року (відповідно до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс»), звернувся до Cуду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач, зареєструвавшись 05.03.2021 року у власному кабінеті на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» з використанням сервісу online-кредитування подав заявку на отримання кредиту. Відповідач отримав кредит у сумі 7700,00 грн, які зобов`язався повернути протягом 30 календарних днів та сплатити проценти за користування кредитом. Проте, Відповідач не виконав свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 7700,00 грн за тілом кредиту та 19938,38 грн за відсотками.

Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідач відзив на позов не подав.

Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи у суді. Суд надсилав ухвалу на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання Відповідача. Поштовий конверт повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». День проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є належним повідомленням врученням ухвали про відкриття провадження у справі (пункт 4 частини восьмої статті 128, пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Додатково, з метою вжиття заходів щодо належного повідомлення про розгляд справи, Суд надсилав копію ухвали на електронну адресу Відповідача, що вказана в позовній заяві та договорі.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України, частина перша статті 1054 ЦК України).

05.03.2021 Відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (Кредитодавця) на сайті cashberry.com.ua; заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Кредитодавця; позичальнику надіслана пропозиція в ІТС укласти договір на визначених Кредитодавцем умовах (оферта); позичальник на сайті Кредитодавця заповнив заяву про прийняття пропозиції укласти договір на визначених умовах (акцепт).

05.03.2021 сторони уклали договір про надання споживчого кредиту № (далі - Договір), відповідно до умов якого Відповідач отримав в кредит грошові кошти у сумі 7 300,00 грн на строк 30 календарних днів зі сплатою процентів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Цей договір Відповідач підписав з використанням електронного підпису з застосуванням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів того, що персональні дані Відповідача, а саме копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків тощо були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, Суду не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій Позичальник не звертався.

Суд встановив, що Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав. Відповідно до інформаційної довідки від 14 грудня 2022 року № 62/8583/12 ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 31497-01397-37033 05.03.2021 о 20:49:00 на карту НОМЕР_1 на суму 7700,00 грн.

Відповідач, маючи повну процесуальну можливість для захисту своїх прав в суді, не тільки не висловив жодних аргументованих заперечень щодо факту отримання коштів, але й не надав Суду жодного доказу, здатного поставити під сумнів цю транзакцію. У

Суд, керуючись принципом змагальності, визнає доведеним факт отримання Відповідачем кредитних коштів у розмірі 7700,00 грн, підтверджений належними та достатніми доказами, які не були спростовані Відповідачем

Відповідач порушив свої зобов`язання, не повернув кредит протягом 30 днів, тобто у строк встановлений договором, та не сплатив проценти за користування кредитом.

За умовами пункту 3.1 Договору, яким регламентовано «Порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок зміни процентів», визначено, що здійснення нарахування процентів на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт».

Як зазначено в пункті 3.2 Договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.3 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п. 4.2 цього Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Суд, перевіривши розрахунок заборгованості, наданий Кредитодавцем, визнав обґрунтованим та правильним нарахування процентів у розмірі 4943,40 грн за період користування кредитом з 05.03.2021 по 05.04.2021 (30 день) за базовою процентною ставкою 2,14% від суми кредиту, що відповідає умовам договору та чинному законодавству. Суд не виявив порушень норм законодавства при нарахуванні процентів за цей період.

Позивач також нарахував проценти за користування кредитом в сумі 14994,98 грн за період з 06.04.2021 по 27.02.2022 (328 днів).

Суд визнав неправомірним нарахування процентів у розмірі в сумі 14994,98 грн за період з 06.04.2021 по 27.02.2022 (328 днів), оскільки це суперечить строку кредитування, встановленого у договорі, а також висновку Великої Палати Верховного Суду про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, пункт 8.38 постанови 18 березня 2020 у справі № 902/417/18).

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У договорі сторони передбачили можливість та продовження строку дії договору, проте доказів продовження строку кредитування Суду не було надано.

Тому Суд відмовляє у стягненні процентів у розмірі 14994,98 грн, нарахованих за період після закінчення встановленого договором строку кредитування (з 06.04.2021 по 27.02.2022). При цьому, Суд у межах цієї справи не вирішує питання про стягнення 3% річних за вказаний час прострочення, оскільки позовні вимоги стосувалися саме договірних процентів, Суд не має права виходити за межі позовних вимог.

Щодо права Позивача вимагати сплати боргу Відповідача, то Суд виходить з того, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України, статті 514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18)).

Згідно із частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язання або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

У справі, що розглядається, Позивач набув право вимоги до Відповідача на підставі договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», витягу з реєстру боржників та платіжних інструкцій від 06.09.2022, 12.09.2022 про перерахування коштів на виконання договору факторингу.

Суд оцінив ці докази і виснував, що вони є належними та достатніми доказами переходу права вимоги Позивача до Відповідача за кредитним договором, що є предметом спору.

Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору у розмірі 1107,98 грн, що визначена пропорційно розміру задоволених вимог (2 422,40*12643,40/27638,38)

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):

- договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року;

- додаткову угоду № 7 від 16.09.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року;

- детальний опис робіт (надання послуги), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 16.09.2024;

- акт підтвердження факту надання правничої (правової допомоги адвокатом від 16.09.2024 на суму 6 000,00 грн, в тому числі правовий аналіз спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2 250,00 грн. (1,5 год.); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 000,00 грн (3 год.); формування додатків до позовної заяви - 750,00 грн (1 год).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2744,75 грн, розмір яких визначено пропорційно розміру задоволених вимог (6000*12643,40/27638,38).

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (вул. Авіаконструтора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, ) 7700,00 грн - заборгованість за кредитним договором № 7 від 05.03.2021 у розмірі (основний борг), 4943,40 грн - проценти у розмірі за період користування кредитом у межах строку кредитування, 2372,56 грн - витрати на професійну правову допомогу у розмірі та 1107,98 грн - судовий збір. Всього: 16 123,94 грн (шістнадцять тисяч сто двадцять три гривні дев`яносто чотири копійки).

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО