Провадження №2/760/5416/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Зеленчуку М.М.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа- приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 121992 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 55092,50 грн.

4 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 121992 від 09 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М.

Згідно відповіді приватного виконавця №29.01/33546 від 30.05.2024 на виконання виконавчого напису № 121992 від 09.06.2021, на підставі якого відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 від 04.10.2021 з позивача стягнуто 29 516. 04 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2024 зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 29516 гривень 04 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 121992 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 55092,50 грн.

4 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 121992 від 09 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М.

Згідно відповіді приватного виконавця №29.01/33546 від 30.05.2024 на виконання виконавчого напису № 121992 від 09.06.2021, на підставі якого відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 від 04.10.2021 з позивача стягнуто 29 516, 04 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2024 зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 29516 гривень 04 копійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис № 121992, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 55092,50 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

В межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 було стягнуто з позивача грошові кошти у розмірі 29 516, 04 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 29 516, 04 грн.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 968, 96 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У матеріалах справи міститься договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 06.08.2024, ордер на надання правничої (правової)9 допомоги від 07.10.2024 серія ВІ №115226. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2212, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 07.10.2024, платіжна інструкція №209986367 від 07.08.2024 на суму 4 000, 00 грн..

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19.

Разом з тим, відповідачем не доведена не співмірність витрат на правничу допомогу.

Суд враховує той факт, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли з приводу стягнення безпідставно набутих коштів.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню в сумі 4000 гривень.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 29 516, 04 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. та судовий збір у сумі 968, 96 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова