Справа № 487/2479/25
Провадження № 2/487/1799/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва засобами електронної пошти надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди.

16 квітня 2025 року вказана позовна заява передана судді Сухаревич З.М.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов такого.

Частиною першою статі 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності. Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (ст. ст. 26-30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 17 ст. 28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з відповідями № 1306878 та № 1306882 від 18.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 15.10.2024 до 09.04.2025 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю № 1306880 від 18.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідок переселенця № 4823-, № 4823-, долученої до позову, діти фактично проживають/перебувають за адресою: АДРЕСА_3 .

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

У своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Враховуючи, що позов подано також в інтересах малолітніх дітей, фактичне місце проживання яких відповідно до довідки переселенця, в Миколаївському (Новоодеському) районі, та ця адреса належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Новоодеського районного суду Миколаївської області, з метою дотримання прав та інтересів дітей, суддя вважає, що позовна заява має розглядатись Новоодеським районним судом Миколаївської області, а тому подана до Заводського районного суду м. Миколаєва з порушенням правил підсудності.

Відомостей про проживання дітей за зареєстрованим місцем проживання батька матеріали справи не містять. Більш того, у позовній заяві зазначено, що позивач з дружиною та дітьми вимушені були покинути дім та виїхати до с. Себине Миколаївського району.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати цивільну справу за підсудністю Новоодеському районному суду Миколаївської області.

Керуючисьст.ст.31, 187, 260, 353, 354, 378 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Справу № 487/2479/25 (провадження № 2/487/1799/25) за позовом ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди, передати за підсудністю Новоодеському районному суду Миколаївської області.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала складена 21 квітня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич