РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/103/25

Провадження № 2/293/179/2025

29 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

І.Процесуальні дії по справі.

28.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за змістом якого просить:

визнати поважною причину пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жадьки, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області;

визначити йому ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жадьки, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області в 60 (шістдесят) днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті діда, однак ним було пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори.

Ухвалою від 03.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 03.03.2025.

Одночасно вказаною ухвалою суд постановив витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області (12301, Житомирська область, селище Черняхів, вул.Шевченка, 4) копію спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якщо така заведена.

06.02.2025 на виконання ухвали суду від 03.02.2025 до суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту щодо спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41,42).

Ухвалою від 03.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 03.04.2025.

03.04.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Проценко Л.Й. в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні №293/67/25. Наступне судове засідання суд призначив на 29.04.2025.

ІІ.Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті діда ОСОБА_2 , однак ним з поважних причин пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на земельну частку (пай) члена коллективного сільськогосподарського підприємства «Жадьківське» с. Жадьки Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Позивач пояснює, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Вказане доводить тим, що працював поза межами Черняхівського району, його вихідні дні співпадали з вихідними днями нотаріальної контори, мав скрутне матеріальне становище, зважаючи на склад сім`ї та понесених витрат на поховання діда, та те, що про наявність спадкового майна дізнався в грудні 2024.

При зверненні до нотаріальної контори щодо здійснення права на спадкування після померлого діда позивачу відмовлено у зв`язку з пропуском строку подання заяви для прийняття спадщини.

Оскільки позивач у позасудовому порядку не може захистити свої права, за захистом свого порушеного права на спадкування звернувся до суду.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

В заяві від 17.04.2025 позивач просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини такої неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло.

Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні від 29.04.2025 відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жадьки Черняхівського району Житомирської області помер дід позивача - ОСОБА_2 , у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2004 виконкомом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с. 8).

Родинний зв`язок між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (позивач) підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України, де батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені « ОСОБА_2 / ОСОБА_4 » (а.с.11) та копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 від 24.03.1976 р.н., де в графі батько записаний « ОСОБА_5 » (а.с.15).

Позивач доводить, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Жадьківське» Жадьківської сільської ради.

За наданою копією листа відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (а.с.16), в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Черняхівською районною державною адміністрацією» по Жадківській сільській раді Черняхівського району Житомирської області має місце запис про реєстрацію та видачу за №258 сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0240527 від 04.12.1997 року на гр. ОСОБА_2 . У графі «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» підпис наявний.

Крім того, за даними Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а саме Розділу №1 «Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб Жадківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області» відомості щодо реєстрації та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку на гр. ОСОБА_2 у Відділі №1 відсутні.

Згідно із копією довідки Жадьківського старостинського округу Житомирського району від 27.12.2024 за №281, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним, за вищевказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після смерті, інших зареєстрованих не було (а.с.27).

Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту стосовно спадкодавця ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.42).

На підтвердження відсутності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та осіб, які мали б право на обов`язкову частку у майні спадкодавця, позивач додає копії свідоцтв про смерть дружини спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина (батька позивача) ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9,10).

Державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Пилипчуком В.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо здійснення права на спадкування після померлого ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12).

Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане доводить тим, що в період відкриття спадщини працював поза межами Черняхівського (нині Житомирського) району, його вихідні дні співпадали з вихідними днями нотаріальної контори, мав скрутне матеріальне становище, зважаючи на склад сім`ї та понесених витрат на поховання діда, та те, що про наявність спадкового майна дізнався в грудні 2024.

IV.Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України.

За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що після смерті діда ОСОБА_2 він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки працював в іншій місцевості, на час відкриття спадщини мав скрутне матеріальне становище, а також те, що про наявність спадкового майна дізнався в грудні 2024.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Варто зазначити, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Також згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Крім іншого, судом враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд також враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018р. принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд вважає, що в даному випадку задоволення позовних вимог є дотримання принципу пропорційності між застосовуваним заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції, оскільки відмова в задоволенні позову позбавить позивача права власності на все спадкове майно після смерті діда, відносно якого він здійснював доглядав та лікування, що становитиме непропорційне втручанням у право особи на мирне володіння майном, невизначеність правового статусу земельної ділянки.

В даному випадку задоволення позову відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини.

На думку суду, визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не буде суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості та не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб. Водночас відмова у задоволенні позову може становити непропорційне втручання у право особи на мирне володіння майном.

Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

V. Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Жадьки, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Жадьки, Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області, терміном в 60 (шістдесят) днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:

Черняхівська селищна рада Житомирського району Житомирської області.

Код .

Місце знаходження: вул.Майдан Рад, 1, с-ще Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301.

Повний текст рішення суду складено та підписано 01.05.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО