Справа № 598/2670/24
провадження № 2/598/110/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"01" травня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі, в порядку загального провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача орган опіки та піклування Збаразької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач - батько дітей ухиляється від виконання своїх батьківських прав, не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.02.2025 року замінено неналежну третю особу орган опіки і піклування Збаразької міської ради Тернопільського району Тернопільської області на належну орган опіки і піклування Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04.04.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяви про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача органу опіки та піклування Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги та висновок органу опіки і піклування підтримує, вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, щодо його неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши сторони суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що розірваний рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.04.2016 року.

Від цього шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовими записами про народження дітей та які на даний час є малолітні.

Як вбачається із матеріалів справи, після розірвання шлюбу, діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживають по АДРЕСА_1 та перебувають на вихованні та утриманні матері ОСОБА_1 , що підтверджується характеристикою, виданою Привільненською сільською радою на ОСОБА_1 , актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї позивачки.

Із змісту позовної заяви також вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не забезпечує їх та підтверджується інформацією виданою директором Іваннівської гімназії Привільненської сільської ради.

Як вбачається із висновку органу опіки і піклування Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області затвердженого рішенням виконавчого комітету Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 11.03.2025 року № 37, орган опіки і піклування вважає за доцільне, в інтересах дітей, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки на протязі тривалого часу батько дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню, не піклується про їх здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток та не забезпечує умови для їх життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 152 СК України передбачено забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а саме:

1. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

2. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

3. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій.

4. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як слідує із змісту ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме позбавлення батька ОСОБА_2 його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому суд враховує конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримує стосунки з неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 протягом тривалого часу, не цікавиться її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, та дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо неповнолітньої дитини. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу перешкоджали у спілкуванні з дитиною. За встановлених судом обставин, позбавлення його батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини, яка потребує підвищеної уваги, догляду, піклування, турботи, однак взагалі не отримує такого з боку батька, який переклав виконання всіх обов`язків винятково на матір дитини. Батько не змінив ставлення до виконання батьківських обов`язків, контакту з дитиною не налагодив і не вживав жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, не надає матеріальної підтримки в добровільному порядку, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином, суд дійшов переконання, що у такій правовій ситуації, коли вирішується питання про позбавлення батьківських прав батька дитини за зверненням матері дитини, це є крайнім заходом впливу на батька дитини, тоді як під час його розгляду даного позову, саме відповідач має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї неповнолітньої дочки, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, чого відповідач ОСОБА_2 не зробив.

Враховуючи те, що на день ухвалення рішення по даній справі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, тому позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав батька відносно дочки ОСОБА_6 до задоволення не підлягають, оскільки батьківські права тривають до повноліття дитини, тому позбавлення батьківських прав після настання повноліття дитини закон не допускає.

Окрім того, суд вважає, що при вирішенні даної справи відсутні підстави для прийняття судом рішення про стягнення аліментів на дітей, оскільки рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.06.2017 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 грн. на одну дитину, щомісячно, починаючи з 24.03.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211 грн. 20 коп. витрат понесених нею на оплату судового збору по справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.164,166 СК України, ст.ст.4, 12, 81, 263, 265, 268, 280, 352 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. витрат понесених на оплату судового збору.

В задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відносно повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 01 травня 2025 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА