Справа № 158/2168/23
Провадження № 2-др/158/4/25
01 травня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали та конструкторські елементи, -
в с т а н о в и в :
Адвокат Степанюк О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та конструкторські елементи.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.04.2025 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали та конструкторські елементи відмовлено.

25.04.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в частині вирішення питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

30.04.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Степанюка О.В. до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якого зазначає, що представництво та заявлені витрати не відповідають принципу розумності, а тому в ухваленні додаткового рішення просив відмовити.

Сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Лавренчуком О.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги послуг захисника/представника.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Лавренчуком О.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: ордер на надання правничої (правової допомоги) серії АС №1070727 від 13.09.2023 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №0000227 від 18.04.2025 року, прибутковий касовий ордер №19 від 18.04.2025 року, квитанція до прибуткового касового ордера.

Із вищевказаних документів вбачається, що адвокатом Лавренчуком О.В. надано ОСОБА_1 наступну правничу допомогу, а саме: надання юридичної консультації, вивчення матеріалів справи, зібрання доказів та узгодження позиції, підготовка та написання відзиву на позовну заяву, підготовка клопотань по справі, яка оцінена у розмірі 20000 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних робіт, часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою Верховного Суду критерії, та з врахуванням того, що відзив на позовну заяву подано Бойченком С.В. (01.08.2023 року) до укладення договору про надання правової (правничої) допомоги послуг захисника/представника від 13.09.2023 року, приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, підлягає зменшенню.

Враховуючи те, що судом при постановлені рішення по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт; з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання щодо стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст. ст. 15, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька