єдиний унікальний номер справи 545/1497/25
номер провадження 2-о/546/19/25
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавським районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про надання права на шлюб, -

в с т а н о в и в :

25.04.2025 до Решетилівського районного суду від Полтавського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла вищевказана заява у якій заявниця просить суд надати їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на укладання шлюбу із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що на даний час заявниця не досягла повноліття. У 2021 році вона познайомилася із ОСОБА_3 , між ними склалися теплі, щирі, ніжні стосунки, вони мають взаємні почуття любові один до одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. Під час звернення до Відділу ДРАЦС щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, їм було відмовлено у зв`язуй з тим, що заявниця не досягла 18-річного віку. Її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не заперечують проти укладення нею шлюбу із ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 25.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з цим, заявницею не зазначено поштових індексів та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету учасників.

Заявниці необхідно вказати поштові індекси та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020, затверджених наказом державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам, заявницею не засвідчено відповідність всіх копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у неї належним чином. Правова позиція щодо належного засвідчення висвітлена в постанові Верховного Суду України від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, а саме, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі, і є підставою для скасування судового рішення (належне засвідчення: «Згідно з оригіналом», назва посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дата засвідчення копії).

Відтак, заявниця повинна засвідчити належним чином додані до заяви письмові докази та надати докази. Окрім цього, заявниця повинна зазначити про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заявниці необхідно надати суду підтвердження того, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про надання права на шлюб батьки заявника (неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб), а також особа, з якою планується укладення шлюбу, вказуються у заяві про надання права на шлюб як заінтересовані особи. Їх згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою вирішального значення не має. Проте їх позиція по даному питанню повинна бути з`ясована у судовому процесі. Думка батьків може сприяти встановленню дійсних обставин справи, з`ясуванню відповідності надання цього права інтересам неповнолітнього, оскільки ця відповідність головний критерій задоволення заяви про надання права на шлюб. Однак, до заяви надано копії пояснень-заяв матері та батька заявниці.

Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 2 Постанові Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) ( 2947-14 ) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК) ( 1618-15 ).

При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

При цьому, заявницею не зазначено всіх відповідних заінтересованих осіб щодо вимог про надання права на шлюб, а саме батька заявниці.

Разом з цим, заявницею вказано себе, як заінтересовану особу. Суддя звертає увагу заявниці, що вона не може мати одночасно два процесуальних статуси і заявниці і заінтересованої особи за власною заявою.

Крім того, державна реєстрація шлюбу проводиться у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану за заявою наречених, тому у заяві необхідно зазначити заінтересовану особа, а саме відповідний орган відділу РАЦС.

Заявницею визначено Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавським районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як відповідний орган відділу РАЦС.

Разом з цим, заявницею не обґрунтовано визначення саме вказаного органу РАЦС як заінтересованої особи у даній справі.

Отже, заявнику слід залучити заінтересованих осіб за даною заявою, відповідно до вищенаведених роз`яснень, вказати їх місцезнаходження, надати копії заяви для вручення вказаним особам.

За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Законодавство не містить чіткого переліку підстав для надання такого права неповнолітнім, але, як правило, такими є: фактичне спільне проживання пари, яка не досягла шлюбного віку, вагітність неповнолітньої, народження нею дитини.

Однак, при зверненні до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 не зазначила обставин, які обґрунтовують відповідність укладення шлюбу інтересам неповнолітньої особи, не зазначено та не надано суду доказів для їх підтвердження.

Крім того, у заяві не вказано чи існують обставини, які перешкоджають укладенню шлюбу, котрі передбачені ст. 26 СК України (кровна спорідненість, усиновлення); що нареченим відомо про сімейний стан один одного і наявність дітей.

У заяві про надання права на шлюб мають бути викладені обставини, які обґрунтовують відповідність укладення шлюбу інтересам неповнолітньої особи, а також відомості про особу, з якою заявник бажає зареєструвати шлюб.

У заяві вказано заінтересованих осіб серед яких - мати заявниці: ОСОБА_2 . При цьому заявниця зазначає, що адресою її місця реєстрації є адреса реєстрації її матері, однак суду не надано відповідних доказів. Відсутня довідка про склад сім`ї, довідки про зареєстрованих осіб за місцем проживання заявника, тощо. При цьому варто зазначити, що підтвердження зареєстрованого місця проживання заявником до матеріалів заяви не додано.

У додатках до заяви додані паспорти громадянина України заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_3 (ID - картки), однак додатку про зареєстроване місця проживання до них не додано.

При цьому згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, заява про надання права на шлюб має розглядатися судом за правилами окремого провадження, оскільки в таких категоріях справ відсутній спір про право, нема сторін із протилежними інтересами. ЦПК України не встановлюється підсудність справ про надання права на шлюб, зміст заяви, зміст рішення, порядок відкриття провадження по справі та розгляд справи. Окремі роз`яснення з приводу розгляду і вирішення таких справ надав Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 11 від 21 грудня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Зважаючи на відсутність відповідача у справі, а також на можливість реєстрації шлюбу в будь-якому органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 28 СК), та за аналогією ст. 316 ЦПК (підсудність справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), таку справу слід визнати підсудною за місцем проживання заявника.

Станом на день звернення до суду із заявою про надання права на шлюб, заявниці виповнилося 16 років, вона отримала паспорт громадянина України. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 7 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні : Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону.

Декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Тобто зареєстроване місце проживання заявниці та її матері, батька може бути різним.

Відсутність належних доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання заявниці, позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи.

Заявниці необхідно надати докази на підтвердження її зареєстрованого місця проживання, та зареєстрованого місця проживання заінтересованих осіб.

Окрім вищезазначеного, заява містить виправлення та перекреслення в анкетних даних учасників справи, в переліку додатків до зави. Також, в заяві містяться виправленні в тексті позовної заяви.

Враховуючи викладене, вищевказані недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі та заявнику необхідно усунути недоліки зазначені в ухвалі суду.

Таким чином, згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, текст заяви, по формі та змісту відповідно до ст. 175 ЦПК України, повинен бути наданий суду разом з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі з дотриманням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України або з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви з урахуванням виправлених недоліків в електронній формі через електронний кабінет.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 185, 311-313 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавським районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про надання права на шлюб - залишити без руху.

Надати заявнику строк у п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви, зазначені у даній ухвалі, не будуть усунені, заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя О.О. Романенко