Справа № 521/6958/25
Номер провадження № 2/521/4391/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року місто Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) про розірвання шлюбу та визнання проживання дітей разом з позивачем

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просила розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 04.02.2016 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 26.04.2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та визначити проживання спільних дітей разом із позивачем.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

01.05.2025 року справа №521/6958/25 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.

Згідно відповіді №1339220 від 01.05.2025 року, яка сформована з Єдиного державного демографічного реєстру судом встановлено, що відповідач зареєстрований АДРЕСА_2 .

Водночас, перевіривши позовну заяву, суд вважає, що вона не підсудна Хаджибейському районному суду міста Одеси з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, суд зазначає таке.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Тобто, у справах про розірвання шлюбу підсудність може бути альтернативною (за вибором позивача) та загальною. Щоб скористатися альтернативною підсудністю, позивач має довести суду наявність певних умов у вигляді, зокрема, перебування дітей на утриманні позивача.

Якщо умови для застосування альтернативної підсудності відсутні, тоді застосовуються загальні вимоги підсудності, передбачені ст. 27 ЦПК України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що малолітні діти перебувають на утриманні позивача, проживають разом з нею, тому підсудність справи має визначатися відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, тобто у даному разі територіальна підсудність належить до Броварського району Київської області.

Щодо позовних вимог про визнання проживання малолітніх дітей із позивачем.

Згідно зі ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

Зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також у ньому не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи.

Отже, у даному випадку підсудність справи має визначатись згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України.

Суд враховує, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання «actor seguitur forum ref». Такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена у захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам позивача, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Враховуючи, що позов фактично містить вимогу про визначення місця проживання дітей разом з позивачем, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст. 28 ЦПК України позови про визначення місця проживання дитини не віднесені до категорії справ, територіальна підсудність яких може визначатись за вибором позивача та ст. 30 ЦПК України також не відносить зазначену категорію справ до виключної підсудності.

Таким чином справи за позовами про визначення місця проживання дитини віднесені до територіальної юрисдикції (підсудності) суду, визначеній ст. 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Аналогічне положення міститься у пункті 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Враховуючи вищевикладене, суд виснує, що підсудність справи має визначатися відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, тобто у даному разі територіальна підсудність відноситься до Броварського району Київської області.

Відповідно із ч. 9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами про підсудність, відповідно до ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та те, що підстави для розгляду даної цивільної справи Хаджибейським районним судом міста Одеси відсутні, вона потребує передачі за підсудністю на розгляд до Броварського міськрайонного суду київської області 07402, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 2).

Керуючись ст. 30, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №521/6958/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) про розірвання шлюбу та визнання проживання дітей разом з позивачем передати за підсудністю до Броварського міськрайонного суду київської області 07402, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 2).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: Н.О. Шевчук