Справа № 465/2544/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2025 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І. розглянувши заяву позивача, про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про усунення перешкод в спілкуванні та вихованні синів, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми,-
в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебували матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про усунення перешкод в спілкуванні та вихованні синів, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми.
Позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 20 000 грн. Вимоги заяви мотивовано тим, що ним було понесено витрати для залучення адвоката та звернення до суду, що стверджується договором про надання правової допомоги та актом про надання правової допомоги №1 від 14 квітня 2025 року.
Представницею відповідачки було подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення яке мотивоване тим, що позивачем, при зверненні до суду з позовною заявою не було надано жодного належного та допустимого доказу понесених судових витрат в розмірі 20 000, 00 грн, зокрема, не надано жодного доказу, який підтверджує залучення адвоката до розгляду даної справи, жоден з поданих до суду документів за своїм змістом не свідчить про те, що він був підготовлений фахівцем в галузі права, не те, що адвокатом, жоден з поданих до суду документів не містить підписів адвоката, а подані та підписані самим позивачем, не зазначено яку саме участь в підготовці цих документів приймав адвокат. Крім того, вказала, що позовна заява, подана до суду не має жодного належного обґрунтування, складена на трьох аркушах та шаблон саме такої заяви міститься у відкритих джерелах в мережі Інтернет, тому для підготовки позову такого рівня особливих знань та досвіду не потрібно та навряд чи був залучений адвокат, знову ж таки, позов підписаний безпосередньо позивачем, до позовної заяви додано мінімальну кількість документів, без їх окремого збирання, додаткового вивчення та підготовки, а заявлені вимоги в розмірі 10 000, 00 грн лише за підготовку позовної заяви не відповідають критерію розумності та є абсолютно неспівмірними з позовними вимогами. Відтак, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення просила відмовити.
Частиною четвертою статті 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали заявленого клопотання, суд дійшов до висновку про необхідність його часткового задоволення виходячи з наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Судом було встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 квітня 2025 року, позовні вимоги задоволено частково. Визначено графік спілкування, побачень та проведення часу батька а в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 , з дітьми та в забезпеченні можливості їх спілкування засобами мобільного зв`язку та через інтернет, - відмовлено за безпідставністю.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем було надано договір доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги від 29 березня 2025 року, акт про надання правової допомоги №1 від 14 квітня 2025 року. Згідно вказаного акту, позивачу було надано наступні послуги: підготовка позовної заяви на суму 10 000 грн., відзиву на суму 3 000 грн., клопотання про залучення третьої особи на суму 1 500 грн., заяву про ухвалення додаткового рішення на суму 1 500 грн., та представництво інтересів клієнта в 2 судових засіданнях на суму 2 000 грн.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Окремо суд звертає увагу на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення, позивачем не було долучено жодного доказу на сплату зазначених витрат на правову допомогу.
Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід ухвалити у справі додаткове рішення, яким заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн.
Разом із тим, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог. У зв`язку з тим, що позов було задоволено лише частково, суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 500 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про повне стягнення 20 000 грн. є необґрунтованою та надмірною, а витрати, що підлягають компенсації, становлять 2 500 грн., що відповідає принципам змагальності, розумності, пропорційності та добросовісності.
Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд, -
заяву, - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 / витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А.І. Ліуш