У Х В А Л А

про повернення заяви

02.05.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

представник заявника: Молоко Володимир Миколайович (свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю № 002148, видане 05.03.2021, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 )

заінтересовані особи:

ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ),

ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ),

ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ),

предмет заяви: встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

30 квітня 2025 року (вх.№13417/25) на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла заява, подана Молоком Володимиром Миколайовичем , який просить суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самостійно попросили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видати довіреність на вчинення дій ОСОБА_5 від їх імені серед іншого, подарувати квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_11 ;

- встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самостійно попросили ОСОБА_4 видати довіреність на вчинення дій ОСОБА_5 від її імені серед іншого, продати та або подарувати квартиру АДРЕСА_6 ОСОБА_11 ;

- встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особисто писали та подавали усі звернення щодо отримання квартири АДРЕСА_5 ;

- встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_4 особисто писала та подавала усі звернення щодо отримання квартири АДРЕСА_6 .

Однак, під час вивчення заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що така підлягає поверненню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює повернення заяви поданої в порядку окремого провадження, тому при вирішенні даного питання суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок повернення позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Положеннями ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ч. 4 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 7 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги затверджено рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 року, яке встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Відповідно до п. 3 Положення, з 01.01.2022 року в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18), згідно з яким звернення до суду адвоката при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, яка є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19).

У постанові від 05.08.2022 року у справі № 441/2317/21 (провадження № 61-3748 св 22) Верховний Суд дійшов висновку, що не надання адвокатом суду належних документів на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача є підставою для повернення позовної заяви особі, яка її подала відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Суд враховує й те, що представник, який має повноваження на ведення справи у суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Як вбачається із указаної заяви, така підписана представником заявника Молоком Володимиром Миколайовичем, однак в матеріалах справи відсутні повноваження на представництво інтересів заявника адвокатом Молоко В.М., як і відсутнє зазначення будь-якого заявника, а, відповідно, і повноважень на підписання та звернення із такою заявою до суду.

У даному випадку, суду не надано жодного документа, який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені заявника, як і не надано підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Крім цього, судом встановлено, що у поданій заяві зазначено, що вона подається адвокатом Молоко Володимиром Миколайовичем, із зазначенням свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №?002148 від 05.03.2021 року. Водночас, відповідно до відомостей, отриманих із офіційного вебсайту Національної асоціації адвокатів України (https://unba.org.ua/), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №?002148 від 05.03.2021 року, на яке посилається представник, видане на ім`я Шугала Володимира Миколайовича.

Тож, надані відомості про представника є внутрішньо суперечливими, а отже, унеможливлюють достовірне встановлення особи адвоката, який підписав та подав заяву.

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити належність повноважень особи, що подала заяву в інтересах учасника справи, що суперечить вимогам частини першої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою повноваження представника мають бути підтверджені належним чином оформленими документами.

Крім того, у заяві представником заявника зазначено, що до неї додано документи на 12 аркушах. Однак, суд звертає увагу на те, що серед додатків містяться виключно примірники самої заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення для заінтересованих осіб. Інші документи, які б підтверджували викладені у заяві обставини або обґрунтовували її вимоги, до матеріалів справи не долучені,

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, з огляду на вказане заяву слід повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

п о с т а н о в и в:

Заяву Молока Володимира Миколайовича , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.