УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 541/145/20

провадження № 61-10799св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Райагропостач»,

треті особи: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович, ОСОБА_3 ,

особа, яка не брала участі у розгляді справи, - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Райагропостач», треті особи: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович, ОСОБА_3 , про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу

за касаційною скаргою адвоката Тетері Світлани Ігорівни як представника ОСОБА_4 як особи, яка не брала участі у справі, на постанову Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Бутенко С. Б., Карпушина Г. Л.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив перевести на нього права та обов`язки покупця 23/100 часток комплексу будівель, що розташована на АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу від 13 червня 2018 року, укладеним між Приватним підприємством «Райагропостач» (далі - ПП «Райагропостач») і ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазиничем Р. В. за № 915.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому на підставі договору дарування від 22 травня 2013 року і додаткового договору до нього від 13 червня 2013 року належить на праві власності 1/100 частки у праві спільної часткової власності комплекс будівель на АДРЕСА_1 .

У квітні 2019 року позивачу стало відомо, що у березні 2018 року між ПП «Райагропостач» і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 23/100 частки комплексу будівель за вказаною адресою. Оскільки позивач є власником 1/100 частки комплексу будівель, то мав переважне право на купівлю частки у праві спільної часткової власності, однак він не був належним чином повідомлений про намір підприємства продати належні йому частки майнового комплексу, у зв`язку з чим був позбавлений можливості реалізувати своє переважне право.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Великобагачанський районний суд Полтавської області рішенням від 29 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю, що при укладенні договору купівлі-продажу від 13 червня 2018 року не повідомлено інших співвласників про намір продавця продати свою частку. Однак позивач при зверненні із цим позовом пропустив позовну давність і не довів належними доказами, щопро порушення свого прававін дізнався тільки у квітні 2019 року.

Великобагачанський районний суд Полтавської області ухвалою від 20 грудня 2022 року у задоволенні заяви представника приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинича Р. В. - адвоката Долженко О. М. про ухвалення додаткового рішення у справі відмовив.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Полтавський апеляційний суд постановою від 02 липня 2024 року апеляційні скарги представника приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинича Р. В. - адвоката Долженко О. М. на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року та ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року залишив без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Перевів на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця 23/100 часток комплексу будівель, що розташована на АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу від 13 червня 2018 року, укладеним між ПП «Райагропостач» і ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Миргородського нотаріального округу Пазиничем Р. В. за № 915. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивованатим, що продаж ПП «Райагропостач» частки у праві спільної часткової власності відбувся з порушенням переважного права купівлі, а саме без дотримання процедури належного повідомлення позивача щодо продажу, що є порушенням його прав.

ОСОБА_1 не є стороною договору купівлі-продажу від 13 червня 2018 року, а про порушення свого права дізнався у квітні 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із цим позовом ОСОБА_1 звернувся 24 січня 2020 року, тобто в межах визначеного законом строку позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Тетеря С. І. як представник ОСОБА_4 як особи, яка не брала участі у справі, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Судувід 31 січня 2024 року у справі № 541/146/20, від 22 травня 2019 року у справі № 234/3341/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 533/1001/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 198/339/16-ц, від 25 квітня 2018 року у справі № 644/395/17, від 22 березня 2021 року у справі № 459/1571/19, від 10 листопада 2020 року у справі № 907/762/16, від 26 серпня 2020 року у справі № 702/142/17-ц, від 13 травня 2020 року у справі № 726/989/19, від 24 лютого 2021 року у справі № 9901/141/20, від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/277/19, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 19 листопада 2019 року у справах № 911/3677/17 та № 911/3680/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 912/14/19, від 02 червня 2021 року у справі № 521/10053/17-ц; суд прийняв рішення про права ОСОБА_4 , яка не була залучена до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).

На обґрунтування вимог касаційної скаргиадвокат Тетеря С. І. як представник ОСОБА_4 зазначає про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Оскаржуване судове рішення порушує права ОСОБА_4 , яка не була залучена до участі у справі, що є підставою для скасування такого рішення. ОСОБА_4 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі на час придбання за спірним договором частини комплексу будівель, а тому набуте майно є їх спільною сумісною власністю.

Суд апеляційної інстанції всупереч статті 251 ЦПК України відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 541/4431/23 за позовом ПП «Райагропостач» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, в тому числі договору, на підставі якого ОСОБА_7 заявив позовні вимоги.

Встановивши, що перебіг позовної давності слід відраховувати з дати отримання ОСОБА_1 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд не з`ясував, чи існувала у позивача реальна можливість довідатись раніше про порушення свого права.

У грудні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив адвоката Сідліченка В. В. як представника ОСОБА_1 , мотивований тим, що касаційна скарга є необґрунтованою і безпідставною.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. Зупинено дію постанови Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

09 грудня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22 травня 2013 року та додаткового договору від 13 червня 2013 року до договору дарування належить 1/100 частини комплексу будівель, що розташована на АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: адмінприміщення А-1 загальною площею 316,6 кв. м, складу Б-1 загальною площею 162,6 кв. м, магазину В-1 загальною площею 105,1 кв. м, котельні З загальною площею 12,0 кв. м, складу запчастин з прибуд. Г-1, Д-1, загальною площею 1412,0 кв. м, гаража-цеху дозбірки з прибуд. Є загальною площею 604,9 кв. м, прохідної Ж загальною площею 123,8 кв. м, вбиральні И-1 загальною площею 2,2 кв. м, споруд № 1-4.

13 червня 2018 року між ПП «Райагропостач» (продавець) і ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_2 набув у власність частину будівель загальною площею 604,9 кв. м, що складається з приміщення гаража-цеху дозбірки з прибудовою Є-3, яка розташована на АДРЕСА_1 та становить 23/100 частини будівель.

Вартість 23/100 частини спірного нерухомого майна визначена у сумі 490 000,00 грн.

На час укладення договору купівлі-продажу від 13 червня 2018 року об`єкт нерухомого майна перебував в спільній частковій власності ПП "Райагропостач", якому належало 99/100 частини та ОСОБА_1 , якому належало 1/100 частини.

Представник позивача вніс на депозит Миргородського міськрайонного суду Полтавської області кошти в загальному розмірі 490 000,00 грн відповідно до частини четвертої статті 362 ЦПК України.

Відповідно до експертного висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 20 вересня 2021 року № 311/312 ринкова вартість 23/100 частини спірного комплексу будівель, що належить ОСОБА_2 , на момент складання висновку становить 1 031 720,00 грн.

2. Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права касаційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи та змісту судового рішення.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, заявник зазначав, що оскаржуваним судовим рішення порушено права ОСОБА_4 , оскільки договір купівлі-продажу від 13 червня 2018 року, права й обов`язки за яким позивач просить перевести на себе,укладено у період її шлюбу з ОСОБА_2 , а придбане за цим договором майно є їх спільною сумісною власністю.

Разом із тим договір купівлі-продажу від 13 червня 2018 року укладено між ПП «Райагропостач» і ОСОБА_2 ОСОБА_4 не є стороною спірного договору, тому вона не може бути належним відповідачем у цій справі.

Крім того, з матеріалів справи відомо, що при зверненні до суду позивач уніс на депозит Миргородського міськрайонного суду Полтавської області кошти в загальному розмірі 490 000,00 грн, що відповідає вартості придбаного ОСОБА_2 спірного нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 13 червня 2018 року. Таким чином, було вжито заходів для запобігання можливому порушенню майнових прав покупця, у тому числі і заявника як власника частки в спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи, щопостанова апеляційного суду не порушує прав чи охоронюваних інтересів ОСОБА_4 , адже вона не є стороною спірного договору купівлі-продажу, а внесення позивачем коштів у розмірі вартості придбаного спірного майна на депозитний рахунок судутакож виключає порушення її прав, оскільки кошти підлягають поверненню подружжю, а тому касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Тетері С. І. як представника ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Оскількидію постанови Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року було зупинено ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2024 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, її дію необхідно поновити.

Керуючись статтями 389, 396, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Райагропостач», треті особи: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович, ОСОБА_3 , про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу за касаційною скаргою адвоката Тетері Світлани Ігорівни як представника ОСОБА_4 закрити.

Поновити дію постанови Полтавського апеляційного суду від 02 липня 2024 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов