Справа №: 343/2597/24
Провадження №: 2/343/144/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/2597/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування на утриманні,

за участю: представниці позивача - адвоката Кобилинець Т.В.,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб:

адвокат Кобилинець Т.В. подала від імені ОСОБА_1 вищевказану позовну заяву, в якій просить встановити факт перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її вітчима ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок нещасного випадку на виробництві. На час його смерті ОСОБА_6 було тільки один рік і два місяці.

14 травня 2018 року її довіритель та ОСОБА_7 одружились. Оскільки ще до одруження ОСОБА_1 був частим гостем у ОСОБА_8 , тому з ОСОБА_6 вони налагодили теплі стосунки. На час одруження він її любив та сприймав як рідну дитину. У шлюбі з відповідачкою у них народилосьсь двоє спільних дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Ще до народження спільних дітей ОСОБА_1 пропонував ОСОБА_2 удочерити ОСОБА_6 . Однак відповідачка відмовилась, оскільки, відповідно до ст. 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Так як з родичами по лінії померлого батька дитини у них доброзичливі та теплі стосунки, вона не хотіла їх розривати або ж псувати.

З близьких родичів по лінії батька дитини є тільки бабуся. Однак вона не має фінансової можливості утримувати онучку, оскільки з доходів у неї є тільки пенсія.

Всі ці роки вони всі спільно проживають однією сім`єю в АДРЕСА_1 , тобто позивач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Більше того у ОСОБА_1 та його дружини є статус багатодітної сім`ї. Відповідачка працює, але її заробітна плата складає всього 8000,00 грн на місяць. Цього не вистачає для того, щоб самостійно утримувати трьох дітей. Тим більше ОСОБА_6 хворіє, у неї встановлений діагноз складний міопічний астигматизм. При такому діагнозі є величезна потреба в коштах для лікування та профілактики зору дитини, щоб вона його не втратила. ОСОБА_1 докладає максимум зусиль, в тому числі фінансових, для того, щоб дитина мала необхідне лікування. Позивач є здоровою особою працездатного віку, до введення в Україні воєнного стану працював за кордоном, де отримував відповідний дохід, якого вистачало, щоб утримувати сім`ю. На даний час він отримує дохід в Україні, працюючи на будівництві.

Встановлення факту перебування на утриманні вітчима неповнолітньої дитини має для нього юридичне значення, оскільки є підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Законом не визначено іншого порядку встановлення факту перебування на утриманні для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні предстаниця позивача - адвокат Кобилинець Т.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Додатково зазначила, що її довіритель звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оформлення права на відстрочку, однак йому було відмовлено з тих підстав, що він у свідоцтві про нардження ОСОБА_6 не зазначений як її батько. Факт того, що в останньої інший біологічний батько, вони не заперечують. Вітчим не може замінити їй батька, а усиновлення не відбулось, оскільки мама дівчинки не хоче розривати сімейні відносини із родиною покійного чоловіка, яка дуже прихильна до них. Підстав оскаржувати відмову в наданні відстрочки нема, однак іншого механізму її отримання не передбачено, тому вони змушені звертатися до суду з даним позовом. Сторони є сім`єю, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Відповідачка не має достатніх власних доходів, які б давали їй змогу утримувати ОСОБА_6 самостійно. Дитина хворіє, потребує постійного лікування. Розмір доходів позивача підтверджується актами виконаних робіт, в яких вказана оплата за них.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, вказала, що з покійним чоловіком вони розписались в 2011 році. В шлюбі у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік загинув на виробництві. На той час їхній дочці було 1 рік і 2 місяці. У 2018 році вона познайомилася із ОСОБА_1 , з яким вони розписались. Позивач її доньку сприйняв як рідну, хотів її усиновити, однак щоб не травмувати бабусю по лінії покійного чоловіка, з якою у них чудові відносини, вони вирішили не здійснювати усиновлення. Більше того, дитина втратила б усі пільги. Незважаючи на це, позивач став для ОСОБА_6 як рідний батько, якого вона називає татом, оскільки біологічного батька не пам`ятає. У шлюбі в них народилилося і двоє спільних дітей. ОСОБА_1 утримує їхню сім`ю, у тому числі доньку від попереднього шлюбу. Він працював за кордоном, однак на даний час підробляє в людей. Саме завдяки його доходам живе їхня сім`я. Вона за отриману заробітну плату не має змоги утримувати самостійно ОСОБА_11 , як і не може відмежувати, які саме витрати вона несе тільки на неї. Дочка хворіє, отримує пенсію як напів сирота. Спочатку отримувала 1000,00 грн, на даний час - 2700,00 грн. Однак цих коштів, як і її (відповідачки) заробітної плати не вистачає, щоб оплатити все необхідне лікування та додаткові обстеження, які необхідні дівчинці за станом здоров`я.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, письмових заяв не подавали, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні розписки про отримання ними поштових відправлень, в тому числі позовної заяви з додатками (а.с. 40, 43, 44, 57, 58).

Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі:

згідно з ухвалою від 12.12.2024, суд відкрив провадження у справі, залучив до участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки, та витребував з ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення комісії від 25.08.2024 про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

10 січня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли витребовувані судом докази.

13 січня 2025 року представниця позивача подала клопотання про виклик свідків, а 12 лютого 2025 року - заяву про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивача.

Згідно з ухвалою від 12.02.2025, суд закрив підготовче провадження, клопотання про виклик свідків задоволив.

19 березня 2025 року представниця позивача подала клопотання про долучення письмових доказів, докази направлення яких третім особам надала 22.04.2025.

В судовому засіданні 19.03.2025 суд допитав свідків.

22 квітня 2025 року представниця позивача подала заяву про завершення розгляду справи за відсутності сторони позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.10.2013, у батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.12.2014 (а.с. 21).

14 травня 2018 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та змінали прізвище на ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.05.2018 (а.с. 20).

Як зазначила відповідачка, після реєстрації шлюбу позивач прийняв її доньку ОСОБА_3 від попереднього шлюбу як рідну.

Згодом у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на що вказують свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.06.2019 та серії НОМЕР_5 від 26.05.2021 (а.с. 16, 18).

Як установлено із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 12.07.2024, остання зазначила, що її чоловік ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично проживає з нею однією сім`єю в АДРЕСА_1 . Разом з ними проживає й її малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні її чоловіка ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с. 28).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових і сімейних обставин від 12.07.2024, ОСОБА_1 зареєстрований в с. Підліски, але проживає разом із сім`єю в АДРЕСА_1 . На його утриманні та вихованні перебуває троє неповнолітніх дітей (а.с. 27).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_6 , як особам, які мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. У посвідченні дітьми зазначені: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 25-26).

ОСОБА_1 26.06.2024 взято на військовий облік, на що вказує тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 від 26.06.2024 (а.с. 13).

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до РТЦК та СП із заявою, в якій просив оформити його право на відстрочку на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (а.с. 22), проте, згідно з даними з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та СТ № 10 від 15.08.2024 та повідомлення № 535 від 15.08.2024, у наданні відстрочки йому відмовлено, оскільки, згідно з наданим свідоцтвом серії НОМЕР_1 , він не зазначений як батько дитини (а.с. 46-48, 49).

Позивач указує на те, що він, дійсно, виховує та матеріально утримує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча вона і не є його рідною донькою. Проте вони проживають однією сім`єю, її біологічний батько помер, а мама не взмозі самостійно нести витрати на її утримання.

Як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_3 хворіє, їй встановлено діагноз складний міопічний астигматизм, на що вказують медичні виписки (а.с. 29, 30), у зв`язку з чим вона потребує постійного лікування та затрат на нього.

ОСОБА_1 працює у громадян, виконуючи ремонтні та будівельні роботи, за що отримує значний дохід, на підтвердження чого надав акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 74-77), заборгованості зі сплати аліментів не має, про що свідчить повідомлення № 42009 від 28.06.2024 (а.с. 24).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він був знайомий з покійним ОСОБА_14 . Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_15 років тому, його донька ОСОБА_11 ще і не ходила тоді, така маленька була. Коли їй виповнилося 4 роки в житті відповідачки появився позивач. Вони одружилися. Він прийняв ОСОБА_11 як рідну доньку. Якби він (свідок) не знав, що то не рідна дочка позивача, ніколи б не здогадався про це, оскільки він повністю став для неї татом. У їхній сім`ї з часом народилося ще двоє дітей, однак будь-якої різниці між ними не було. Колись позивач їздив за кордон, тепер він надає послуги трактором, здійснює ремонтні, будівельні роботи в Україні, за що отримує кошти, за які утримує всіх трьох неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що він був знайомий із покійним батьком ОСОБА_6 і з її вітчимом. Останній виховує та утримує її з трьох років. Дівчинка любить позивача як рідного тата. ОСОБА_1 у свою чергу однаково любить усіх трьох дітей. Мама покійного ОСОБА_16 досі підтримує зв`язок із сім`єю сторін. Її пенсії не вистачило б на утримання онуки. Саме позивач утримує дітей, у тому числі й ОСОБА_11 . Він вправний майстер, за свої послуги отримує добру оплату.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він є одним із вчителів ОСОБА_6 , перебуває у дружніх відносинах із сім`єю сторін. Позивач завжди цікавиться успіхами падчерки, яку вважає своєю рідною донькою. Його навчальний предмет вимагає багато витратних матеріалів, якими завжди ОСОБА_11 забезпечена. Також він неодноразово був свідком того, як позивач давав дівчинці кишенькові гроші. ОСОБА_1 добрий господар, часто допомагає односельчанам, за що отримує чималі кошти. Відповідачка не має змоги утримувати доньку від попереднього шлюбу самостійно, оскільки у неї невеликий дохід.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що відповідачка є її невісткою, була дружиною її покійного сина, ОСОБА_19 її онука. ОСОБА_20 на даний час утримує останню, дуже добре до неї відноситься, замінив їй батька. Він виховує її. Також він добре і до неї (свідка) відноситься, допомагає їй. ОСОБА_20 ніколи не робив різниці між дітьми. Він підпрацьовує у людей, за що отримує непоганий заробіток, якого вистачає на утримання як своїх рідних дітей, так і її онуки. Вона б не могла утримувати дівчинку, оскільки її пенсія ледь покриває її власні витрати.

Оцінка суду та норми права, які застосував суд:

враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові докази, заслухавши свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Згідно із ч. 1 ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з аналізу вказаних вище норм, Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23 зазначив, що за умови проживання однією сім`єю вітчим має право на участь у вихованні дітей. При цьому обов`язок щодо утримання дітей у вітчима виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

З досліджених у судовому засіданні доказів суд установив, що позивач проживає з малолітньою ОСОБА_3 однією сім`єю та бере участь в її вихованні. Фактично його сім`я складається з п`яти осіб: двоє дорослих і троє малолітніх дітей, у зв`язку з чим сторонам надано статус багатодітної сім`ї.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою діяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Під час розгляду справи знайшло своє підтвердження, що позивач з моменту реєстрації шлюбу з відповідачкою добровільно взяв на себе обов`язки з утримання її дитини від попереднього шлюбу: забезпечує її харчуванням, одягом, засобами гігієни, оплачує медичні послуги, забезпечує освітні потреби, що підтвердили в судовому засіданні відповідачка, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Він працює різноробочим та отримує значний дохід, що підтверджується актами наданих послуг та показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 . У подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ще двоє спільних дітей, для яких ОСОБА_3 є рідною сестрою, відповідно позивач утримує всіх трьох дітей разом з відповідчкою, не здійснюючи поділ на рідних і ні, оскільки і для ОСОБА_6 став батьком, виховуючи та забезпечуючи її всім необхіднним з раннього віку. Рідний батько ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у 2014 році. В нього залишилась мати пенсійного віку, яка сама потребує допомоги та утримання, які, в тому числі, надають їй сторони по справі.

Тобто ОСОБА_1 може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 , тому, з огляду на те, що тато останньої помер, а мама та бабуся з поважних причин не можуть самостійно надавати дівчинці належного утримання, що останні підтвердили в судовому засіданні, саме на вітчима покладається обов`язок утримувати пасербицю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В ході розгляду справи позивач довів факт перебування на його утриманні малолітньої ОСОБА_3 , з якою вони проживають однією сім`єю. Встановлення даного факту йому необхідне для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", тобто породжує для нього юридичні наслідки. В іншому порядку, ніж в судовому, встановити даний факт позивач позбавлений можливості.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки факт перебування на утриманні ОСОБА_1 малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайшов своє підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування на утриманні задоволити.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суддя С.М.Монташевич