Справа № 2-о/593/14/2025
У Х В А Л А

Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" квітня 2025 р.

у складі:

головуючої судді: Німко Н.П.

присяжних Олексів Г.С.

Бойко Н.А.

при секретарі судового засідання Олексів О.Б.

з участю

представника заявниці ОСОБА_1

представника особи щодо якої

вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні суду в залі суду в м.Бережани Тернопільської області клопотання представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 , за участю особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_4 та заінтересованих осіб органу опіки і піклування Саранчуківської сільської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання подав клопотання про залишення заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання вказано, що звертаючись до суду із заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник завуальовано посилається на необхідність реалізації права на отримання її сином ОСОБА_5 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.10 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Оскільки, ця справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема про право на отримання відстрочки від призову на військову службу особою, яка є опікуном недієздатної особи за рішенням суду. Отже, оскільки ця справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема, про право на отримання відстрочки від призову на військову службу особою, яка є опікуном недієздатної особи за рішенням суду.

Оскільки позов фактично пред`явлено до суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вимоги позивача у цій справі, пов`язані у подальшому з метою реалізації права встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання її сином ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існування та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. А відтак, на думку заінтересованої особи, є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

У підготовчому судовому засіданні представник заявниці - адвокат Горський О.І. заперечив щодо задоволення клопотання про залишення заяви без розгляду з підстав недосягнення ОСОБА_5 мобілізаційного віку, а відтак вважає, що спір про право відсутній.

Представник особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_7 адвокат Прийдун В.М. у підготовчому судовому засіданні вважає, що клопотання про залишення заяви без розгляду не підлягає до задоволення.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 08.11.2019 у справі №161/853/19, від 18.12.2019 у справі № 370/2598/16-ц.

Слід зауважити, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, серед цього переліку відсутнє.

Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, окрім як розгляд в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 293,294 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 , за участю особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_4 та заінтересованих осіб органу опіки і піклування Саранчуківської сільської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст ухвали суду складено 17 квітня 2025 року.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Н.П Німко

Присяжні Г.С.Олексів

Н.А.Бойко