30.04.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 399/7/25
Провадження № 2/533/138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30 квітня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

06 січня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 15111 від 10.03.2020 у розмірі 109694,72 гривень.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Розгляд справи просив здійснювати за відсутності представника позивача та, у випадку неявки в судове засідання відповідача, - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2025 року цивільну справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Кременчуцького районного суду Полтавської області (а.с. 54).

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2025 року цивільну справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 60).

25 лютого 2025 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 66).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 27 березня 2025 року (а.с. 69-72).

Протокольною ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.03.2025, у зв`язку з неотриманням ОСОБА_1 ухвали суду від 27.02.2025, судове засідання відкладено на 30.04.2025 (а.с.78).

У судове засідання 30.04.2025 представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 30.04.2025 не з`явився, у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 79, 81-82), про причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-18)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5111.

Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі -УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (далі - кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором.

Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку (далі - рахунок). Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка).

У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань 28.03.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 5111 перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс».

Відповідно до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором - ТОВ «Цикл Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 109694,72 грн, із яких:

- заборгованість по тілу кредиту - 66541,48 грн;

- заборгованість по відсотках - 1,24 грн;

- заборгованість по комісії - 43152,00 грн.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 55 Конституції України, статті 16, 204,512-514, 516, 526, 625, 1048, 1049, 1054, 1082 Цивільного кодексу України, статті 14, 19, 175, 211, 263, 272, 276, 274 ЦПК України, статтю 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року), у справі № 561/77/19 (постанова від 16 грудня 2020 року), у справі № 911/3142/19 (постанова від 18 березня 2021 року), у справі № 800/547/17 (постанова від 25 квітня 2018 року), у справі № 913/879/17 (постанова від 27 листопада 2019 року), у справі № 10/249-10/19 (постанова від 21 травня 2020 року), у справі № 24/260-23/52-б (постанова від 15 червня 2020 року).

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

10 березня 2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5111, який підписано власноручним підписом відповідача (а.с.36-37).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках, та виконати свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 74400,00 грн; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 10 березня 2025 року; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 10.03.2020 по 09.07.2021 - 4,5 % від суми кредиту; з 10.07.2021 по 09.10.2022 - 3,5 % від суми кредиту; з 10.10.2022 по 09.01.2024 - 2,5 % від суми кредиту, з 10.01.2024 по 10.03.2025 - 1,4 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у розмірі: на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001 %; на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних. Умови визначені в цьому пункті договору є істотними умовами договору.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору банк формує графік платежів, який викладено у розділі 4 цього договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та інше.

Згідно з п. 1.4 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок. Якщо сума кредиту не зарахована на рахунок протягом 7 операційних днів з дати укладення договору, цей договір уважається неукладеним.

У п.1.5 кредитного договору зазначено, що клієнт, у порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 Цивільного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 14400,00грн, за весь період страхування згідно з договором страхування № ВР-5111 від 10 березня 2020 року.

Відповідно до п 2.1 кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі - обов`язковий платіж.

Згідно з п. 2.2 кредитного договору дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений у розділі 4 цього кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами цього кредитного договору та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Розділ 4 кредитного договору містить графік платежів /розрахунок орієнтовної загальної вартості кредиту для клієнта та орієнтованої реальної річної процентної ставки за цим договором та визначає, зокрема: дати платежів; кількість днів у розрахунковому періоді; види та суми платежів за кредитним договором тощо.

З цього ж графіку платежів вбачається, що при належному виконанні кредитного договору загальна вартість кредиту становила б 207208,59 грн, яка мала складатися з: суми кредиту за договором - 74400,00 грн; процентів за користування кредитом - 2,59 грн; платежів за обслуговування кредитної заборгованості - 132804,00 грн (а.с. 37).

У розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача « ОСОБА_1 », ідентифікаційний номер відповідача ( НОМЕР_2 ); відомості про паспорт; адреса реєстрації: село Зибкове, Онуфріївський район, Кіровоградська область, 28131; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; телефон: НОМЕР_3 .

Договір містить підпис зі сторони ОСОБА_1 .

Факт руху грошових коштів по банківському рахунку відповідача підтверджено випискою по особовому рахунку відповідача за період з 10.03.2020 по 27.03.20244 (а.с. 10, 68 - повний текст виписки зберігається в електронних матеріалах справи). З виписки по особовому рахунку встановлено, що 10.03.2020 відбулося зарахування коштів на рахунок відповідача у сумі 74400,00 грн з призначенням платежу «надання кредитних коштів згідно кредитного договору № 5111 від 10.03.2020» (а.с. 68).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що сума заборгованості відповідача станом на 27.03.2024 за кредитним договором № 5111 від 10.03.2020 становить 109694,68 грн, та складається зі заборгованості по тілу кредиту - 66541,48 гривень; заборгованості за процентами - 1,20 грн; заборгованості за комісією - 43152,00 грн (а.с. 14-16).

28.03.2024 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (надалі - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (надалі - фактор) укладено договір факторингу № 28/03/24 (а.с. 21-24).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком 1.

Згідно з п. 6.1 договору факторингу у відповідності до умов цього договору клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості.

Відповідно до п. 6.2.1 договору факторингу за цим договором клієнт передає, а фактор приймає права вимоги у розмірі портфеля заборгованості.

Згідно з п. 6.2.2 договору факторингу права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимог (додаток № 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей.

Відповідно до акту приймання-передачі права вимоги за договором факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, АТ «Кредит Банк Дніпро» передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатку 1 до цього акту на суму….. 179 875 655,13 грн станом на дату підписання сторонами цього договору (а.с. 30).

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 28.03.2024 до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 АТ «Кредит Банк Дніпро» передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатку 1 до цього акту … Сторони підтвердили, що права грошових вимог передані у повному обсязі …. (а.с. 31).

Згідно з копією платіжної інструкції від 28.03.2024 № 6041 ТОВ «Фінансова компанія «Цикл Фінанс» здійснило перерахування коштів АТ «Кредит Банк Дніпро» відповідно до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 (а.с. 35).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.03.2020 № 5111 у загальній сумі 109694,72 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 66541,48 гривень; заборгованість по відсотках - 1,24 грн; заборгованість за комісією - 43152,00 грн (а.с. 13).

24.12.2024 позивачем було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача, про наявність заборгованості та її розмір, з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором за реквізитами, наведеними у вимозі (а.с. 8).

Застосовані судом норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки зробив Верховний суд у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

10.03.2020 між Акціонерним товариством «Кредит Банк Дніпро» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № 5111, який містить підписи сторін, у тому числі відповідача.

З виписки за договором та з розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримав кредит та певний час здійснював платежі на погашення заборгованості. Проте у повному обсязі та у строки, встановлені кредитним договором, кредит не повернув.

Відповідачем не спростовано факт отримання ним кредитних коштів.

Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та уважає, що розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам кредитного договору.

Так, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що для нарахування процентів за користування кредитом та комісії, застосовувалися процентні ставки (за процентами та комісією), що відповідають умовам кредитування та були погодженні сторонами кредитного договору.

Отже, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 27.03.2024, що вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 109694,68 грн, яка складається зі заборгованості по тілу кредиту - 66541,48 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом - 1,20 грн; заборгованості за комісією - 43152,00 грн.

Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги, тобто у сумі 109694,72 грн.

Отже позивач є кредитором по відношенню до відповідача та має дійсне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі, у загальному розмірі 109694,72 грн.

Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору чи позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. Тому суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 7а, 51).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії):

1) договір про надання правової допомоги від 18 вересня 2024 року № 43453613, укладений між адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (клієнт) (а.с. 18-20), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження) згідно з тарифною сіткою, вказаною у п. 4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.9 даного договору (п. 4.1); у разі прийняття судом по матеріалах позовної зави позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 гривень. Оплата здійснюється в гривневому еквіваленті, відповідно до місцевого курсу на дату укладення цього договору та у порядку, передбаченому розділом 4 цього договору (п. 4.9);

2) додаткову угоду № 5111 до договору № 43453613 про надання правової допомоги від 18 вересня 2024 року, відповідно до якої сторони розширили розділ «1. Предмет договору» та доповнили новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 …..», та доповнити розділ «4. Порядок здійснення розрахунків» договору новим пунктом такого змісту: «3а здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом» (а.с. 29);

3) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с. 17);

4) акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 18.12.2024 (а.с. 9), відповідно до якого вартість правничої допомоги складає 6000,00 грн, яка складається зі: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» - 1,5 години - 2250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, - 3 години - 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година - 750 грн.

5) платіжну інструкцію від 25.12.2024 № 7604, відповідно до якої ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило Дорошенко Марині Анатоліївні 6000,00 грн за надання юридичних послуг згідно з актом № 5111 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до договору факторингу № 43453613 від 18.09.2024 (а.с. 34).

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу, у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; договір про надання правничої допомоги; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги; платіжну інструкцію тощо. Такі докази завчасно були направлені відповідачці.

Відповідач клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги не заявляв.

Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Схожа правова позиція також висловлена Верховним Судом у справі № 340/4492/22 від 25 липня 2023 року.

Також у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду зробила такий висновок:

«Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Водночас у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, за якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від зазначеного загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення».

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі, враховуючи власну послідовну практику щодо розподілу витрат на правничу допомогу у схожих справах, суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі відбулося лише одне судове засідання; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідач не висловив заперечень проти позовних вимог та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягуються судом у результаті задоволення позову, може бути надмірним фінансовим тягарем для відповідача, тому суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково відмовляє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 1000,00 грн та, відповідно, стягує з відповідача на користь позивача 5000,00 грн (6000,00 - 1000,00 = 5000,00) у рахунок понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

На думку суду, судові витрати, понесені позивачем, у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими. Решту суми витрат (1000,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 12, 15, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 10.03.2020 № 5111 у розмірі 109694 гривень 72 коп. станом на 27.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу у сумі 5000 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, місто Київ, 04112; ідентифікаційний код 43453613, адреса електронної пошти: ).

Представник позивача: адвокат Дорошенко Марина Анатоліївна (робоча адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, місто Київ, 04112; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; тел.: НОМЕР_6 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 30.04.2025 без проголошення.

Суддя В.П. Козир