Справа № 465/4484/24
Провадження 2/465/239/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.05.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т-Р.А.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у них з відповідачем у шлюбі народились дві доньки: ОСОБА_3 , 0.06.2013 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та відповідачем розірвано 23.08.2019 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова. 12.11.2021 року Франківським районним судом м.Львова бцло розглянуто цивільну справу №465/6079/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Позовні вимоги задоволено повністю та вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 8000 гривень щомісячно. Рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку, однак постановою Львівського апеляційного суду від 04.05.2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2021 року без змін. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем Франківського ВДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Гошковичем Р.І. станом на 01.05.2024 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 16 000,00 гривень. Заборгованість утворилась починаючи з 08.2021 по 04.2024 включно. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем за період з серпня 2021 року по травень 2024 року становить 140 190 гривень. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 03.01.2025 року здійснено перехід з спрощеного позовного провадження без виклику сторін у загальне позовне провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 12.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.12.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 12.11.2021 року Франківським районним судом м.Львова було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000,00 гривень щомісячно. Не повідомляючи його постановою Львівського апеляційного суду від 04.05.2022 року рішення Франківського районного суду м.Львова від 12.11.2021 року залишено без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення. Від обов`язку зі сплати аліментів ніколи не ухилявся, однак в період з серпня 2021 року по літо 2022 року аліменти не сплачував, враховуючи подання апеляційної скарги. Після розгляд апеляційним судом справи, він звернувся до державного виконавця для проведення розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів, після чого ним було перераховано 96640, 68 грн. В березні 2023 року він сплатив 32069,00 грн. для зарахування коштів на оплату аліментів наперед, після чого, як він вважав продовжував належно сплачувати аліменти. Про заборгованість у розмірі 16 000 гривень йому не було відомо. Наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства, адже відповідно до розрахунку державного виконавця, станом на дату звернення позивача до суду сукупний розмір заборгованості становив 16 000, 00 гривень, відтак стягненню може підлягати сума не більше 100 відсотків заборгованості, а саме 16 000,00 гривень. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.12.2024 року позивачем подано відповідь на відзив. Вказує, що сума заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 96 709, 68 грн. була частково погашена відповідачем після блокуванням державним виконавцем його рахунків. Станом на 1 березня 2023 року борг ОСОБА_1 становив 24 069, 00 грн. та 14.03.2023 року він був повторно внесений до Єдиного державного реєстру боржників. Сплачена ним сума покрила лише наявний борг та аліменти за березень 2023 року. Борг залишався непогашеним понад рік і був сплачений лише перед подачею відзиву, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків. Поданий розрахунок пені здійснений за всіма нормами чинного законодавства та є правильним та обґрунтованим.

24.12.2024 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що станом на жовтень 2022 року жодної заборгованості по аліментах не було, а станом на березень 2023 року могла бути заборгованість лише у розмірі 16 000, 00 гривень.

Позивачем 04.02.2025 подано письмові пояснення у справі про те, що після розблокування рахунків та зняття арешту з автомобіля відповідач продав своє авто, однак і надалі е виконував зобов`язання зі сплати аліментів. Унаслідок цього в період з жовтня 2022 року по березень 2023 року накопичилась заборгованість у розмірі 32 069 грн. Після виключення відповідача з Єдиного реєстру боржників, він знов припинив сплату аліментів, що спричинило виникнення заборгованості у розмірі 16 000,0 гривень. Просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис №230 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась донька ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис №2341 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Франківського районного суду від 12.11.2021 року у справі №465/6079/21 стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі в розмірі 8000 грн. на дітей щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05 серпня 2021 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 908 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Франківського районного суду м.Львова від 12.11.2021 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гошковичом Р.І. від 22.08.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69544124.

Згідно наданого державним виконавцем Франківського ВДВС м.Львів Гошковичем Р.І. розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 від 13.05.2024 року сума заборгованості станом на 01.05.2024 рік зі сплати аліментів становить 16 000,00 гривень.

Згідно довідки про не отримання аліментів від 21.05.2024 №37344, станом на 21.05.2024 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_3 становить 16000,00 гривень.

22.09.2022 та 14.03.2023 року було внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Як вбачається з платіжної інструкції №13С1-КС62-Е8АК-КМЕ8 від 17.11.2024 року відповідачем було сплачено на рахунок НОМЕР_5 у сумі 8000,00 гривень.

Як вбачається з платіжної інструкції №55Е2-Е92А-7Е7Р-9Е89 від 20.11.2024 року відповідачем було сплачено на рахунок НОМЕР_5 у сумі 8000,00 гривень.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 1 б липня 2015 Року). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111 /04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У пункті 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 71 цього Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

У частині восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Суд бере до уваги наданий державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментах, так як такий відповідачем не спростований.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок неустойки (пені), відповідно до якої сума пені, що підлягає стягненню станом на дату звернення до суду становить 140 190 грн. 00 коп.

Відповідачем долучено платіжні інструкції про часткове погашення заборгованості по аліментах. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, який складений державним виконавцем, а також не заперечується стороною позивача.

Зважаючи на викладене, на час звернення до суду з позовом відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, розрахунком, здійсненим державним виконавцем в межах виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з відповідача. Оскільки обов`язок зі сплати аліментів не виконаний та протермінований, то у позивача виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.

Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

З приводу доводів відповідача про те, що йому було не відомо про наявність заборгованості зі сплати аліментів, суд відносить до таких критично, так як відповідач був обізнаний про наявність рішення суду від 12.11.2021 року, яким вирішено стягувати з нього аліменти, так як був присутнім у судовому засіданні. Крім того, саме відповідач був ініціатором апеляційного оскарження рішення Франківського районного суду м.Львова від 12.11.2021 року. Відповідач вказує у відзиві, що аліменти не сплачував з серпня 2021 року по літо 2022 року. Відтак, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, так як стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментам.

Розрахунок пені по аліментів належить здійснювати за період з листопада 2021 року (поставлення рішення про стягнення аліментів) до травня 2024 року.

Між тим, відповідно до ч.1 ст.196 СК України розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

З наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що за спірний період (листопад 2021 року-квітень 2024 року) заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 16 000,00 грн., а отже розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не може перевищувати вказаної суми.

Зважаючи на те, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд застосовує положення статті 196 СК України щодо неможливості перевищення суми стягуваної пені розміру ста відсотків заборгованості та доходить переконання про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 16 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 263-265, 273,354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 травня 2025 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.