УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 757/54264/24-ц

провадження № 61-5320ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Печерський районний суд міста Києва ухвалою від 16 грудня 2024 року закінчив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду.

28 лютого 2025 року ОСОБА_1 не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд ухвалою від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті визнав неподаною та повернув особі, що її подала.

Мотивував ухвалу тим, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

23 квітня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року в указаній вище справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

У частині першій статті 353 ЦПК України ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Апеляційний суд при поверненні апеляційної скарги дійшов правильного висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи, що відмовлено у відкритті касаційного провадження, а тому не підлягають розгляду клопотання про постановлення окремої ухали.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров