Справа № 598/283/25
провадження № 2/598/295/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"05" травня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Левків А.І.

при секретарі Бумбі М.І.

з участю представника позивача адвоката Равліва М.І.

представника відповідача адвоката Майки А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «Томіко Агро»,

встановив:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом дочірнього сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя-Агро» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «Томіко Агро».

Зокрема, позивач просить суд визнати поновленим на тих самих умовах і на той самий строк 10 років договір оренди землі № 45 від 25 липня 2014 року щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,58 га., кадастровий номер :01:001:0073, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, власником якої є ОСОБА_1 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 04.06.2024 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 липня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № 45 відповідно до умов якого Орендодавець ОСОБА_1 надав, а Орендар ДПС «Надзбруччя-Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,58 га., кадастровий номер :01:001:0073, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, строком на 10 років. На підставі вказаного договору 23 жовтня 2014 року було зареєстровано право оренди, номер запису 7443249. Після закінчення строку дії вказаного договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк про що, він повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Протягом усього строку дії оренди Орендар добросовісно виконував взяті на себе обов`язки за договором оренди, жодних претензій від Орендодавця не надходило, а тому позивач 04 червня 2024 року надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом із проектом додаткової угоди, однак жодної відповіді позивачу не надіслав та не повідомив своє рішення щодо поновлення чи відмови в поновлені вказаного договору оренди. Позивач і надалі продовжував користуватись вказаною земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення. Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2024 року було зареєстровано право оренди на вказану земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 за ФГ «Денарта», на підставі укладеного між ними договору оренди землі № 176 від 26 липня 2024 року. Позивач вважає, що він виконав усі необхідні дії для продовження строку дії оренди земельної ділянки, а його переважне право на продовження оренди було порушено укладенням договору оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ «Денарта», а тому він звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року з метою забезпечення даного позову заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, пов`язані із передачею у володіння або користування інших осіб земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0073 до вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року провадження у даній справі було закрито в частині позовних вимог щодо визнання припиненим права оренди ФГ «ДЕНАРТА», зареєстрованого відповідно до договору оренди землі №176 від 26.07.2024 року, номер запису 56128835, щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,58 га., кадастровий номер :01:001:0073, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, оскільки вказаний договір оренди землі розірвано.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «Томіко Агро», оскільки ОСОБА_1 05 березня 2025 року уклав з ними договір оренди спірної земельної ділянки.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Майка А.Б. просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 листом від 09 квітня 2024 року повідомив ДСП «Надзбруччя-Агро», що після закінчення терміну дії договору він не має наміру продовжувати термін його дії або заключати новий договір оренди. Крім того, 09 липня 2024 року ОСОБА_1 листом повідомив ДСП «Надзбруччя-Агро», що після закінчення терміну дії договору він не має наміру продовжувати термін дії договору оренди або заключати другий. Також позивач жодними доказами не доводить, що після закінчення договору оренди він продовжив користуватись вказаною земельною ділянкою. Крім того, власник землі сам вправі обирати з ким він бажає укласти договір оренди.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що позивач скористався своїм переважним правом на продовження договору оренди у визначеному законом порядку, однак ОСОБА_1 уклав інший договір оренди, що також свідчить про те, що він мав намір продовжувати орендні відносини, а не користуватись землею особисто.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві на позов.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «Томіко Агро» в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день, час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином.

Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено наступне.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №003348 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 1,58 га, кадастровий номер :01:001:0073, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.31).

25 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ДСП «Надзбруччя-Агро» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, зі сплатою 1161,73 грн. орендної плати у рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі (а.с.29-30 ).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 жовтня 2014 року вказане право оренди земельної ділянки було зареєстровано 23 жовтня 2014 року (а.с.28).

Дана земельна ділянка була передана в оренду позивачу, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с.32).

Відповідно до п. 8 вказаного Договору після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

04 червня 2024 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_1 лист-повідомлення про поновлення договору оренди разом із проектом додаткової угоди про продовження договору оренди ще на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 8 % нормативно-грошової оцінки землі, не пізніше 31 грудня року, в якому використовується ділянка, що підтверджується описом вкладення у поштове рекомендоване відправлення та відповідною квитанцією (а.с.33-34).

18 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 надіслав позивачу ТзОВ «Надзбруччя-Агро» лист-повідомлення про намір не продовжувати договір оренди землі на новий термін та про бажання його розірвати і використовувати земельну ділянку для власних потреб, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке згідно відмітки було вручено адресату 20 квітня 2024 року та описом до нього (а.с. 71-72).

В подальшому 09 липня 2024 року відповідач ОСОБА_1 надіслав позивачу ТзОВ «Надзбруччя-Агро» лист-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі на новий строк, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом до нього, однак відмітка про вручення вказаного листа адресату відсутня (а.с.73-75).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2024 року було зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди № 181 від 26 липня 2024 року укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Денарта» (а.с.36).

Надалі даний договір оренди № 181 було достроково розірвано додатковою угодою та 05 березня 2025 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Томіко Агро» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.108-110).

Будь-яких доказів, що вказана земельна ділянка після закінчення терміну оренди була повернута власнику та в подальшому передана в оренду ФГ «Денарта» чи ТзОВ «Томіко Агро» відповідачем суду не надано.

На думку позивача, укладення вказаного договору оренди землі є порушенням його переважного права на поновлення договору оренди землі, оскільки ним було повністю дотримано вимоги, зазначені ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею ст.33 вказаного Закону передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Позивач зазначав, що він добросовісно, належним чином виконував свої обов`язки за договором та більше як за місяць до спливу строку його дії, направив ОСОБА_1 лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на оренду земельної ділянки з проектом додаткової угоди.

Після закінчення строку дії договору оренди вказана земельна ділянка Орендодавцю ОСОБА_1 не поверталась, що підтверджується відсутністю складеного між сторонами акту повернення земельної ділянки з оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначено, що конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст. 33 вказаного Закону було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. На реалізацію такого наміру він зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 Закону № 161-XIV) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша-п`ята статті 33 Закону України Про оренду землі).

Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, ДСП «Надзбруччя-Агро» посилається на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншим орендарем.

За таких обставин суд вважає, що Орендодавцем ОСОБА_1 не було належним чином дотримано процедури продовження договору оренди, не було повідомлено Орендаря з яким умовами договору він не згідний, не запропоновані свої інші умови, а лише безпідставно відмовлено в продовженні договору оренди без будь-якої мотивації, що в подальшому призвело до укладення нового договору оренди землі із ФГ «Денарта», ТзОВ «Томіко Агро» та порушення першочергового права на продовження оренди ДСП «Надзбруччя-Агро».

ДСП «Надзбруччя-Агро» 04 червня 2024 року направлено на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення, яким повідомлено останнього про намір скористатися свої переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, до якого було додано проект додаткової угоди та після закінчення строку оренди надалі продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою і дана обставина не спростована відповідачем, тобто позивач виконав усі вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо реалізації свого переважного права на продовження договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд проходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наведених вище підстав.

Також, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача користь позивача 2422,40 грн. сплаченого судового збору за позовні вимоги лише до цього відповідача, оскільки щодо інших, раніше заявлених позовних вимог, провадження закрито.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 в його користь 20000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, однак суд вважає, що дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки понесення таких витрат позивачем не підтверджено жодними доказами, а також представником позивача не було заявлено, що він подасть такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.124 ЗК України, ст.ст. 626, 777, 792 ЦК України, ст.ст. 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», суд,

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати поновленим договір оренди землі № 45 від 25 липня 2014 року, що укладений між дочірнім сільськогосподарським підприємством «НАДЗБРУЧЧЯ-АГРО» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,58 га, кадастровий номер :01:001:0073, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, власником якої є ОСОБА_1 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 45 від 25 липня 2014 року, що укладений між орендарем дочірнім сільськогосподарським підприємством «НАДЗБРУЧЧЯ-АГРО» та орендодавцем ОСОБА_1 від 25 липня 2014 року в такій редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі № 45 від 25 липня 2014 року

с.Романове Село 04 червня 2024 року

Орендодавець ОСОБА_2 та Орендар дочірнє сільськогосподарське підприємство «НАДЗБРУЧЧЯ-АГРО» в особі керівника Яциковського Ігоря Ярославовича що діє на підставі Статуту, надалі разом Сторони, уклали цю додаткову угоду про таке:

1. Поновити термін дії договору оренди землі №119 від 05.08.2014 року земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5429 га, кадастровий номер :01:001:0212, яка знаходиться на території Романовоселівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області на той самий строк 10 років.

2. Всі інші умови вищевказаного договору оренди № 45 від 25 липня 2014 року, які не визначені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди № 45 від 25 липня 2014 року.

Реквізити сторін

Орендодавець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Тернопільська область, Тернопільський район, с.Романове Село.

Орендар дочірнє сільськогосподарське підприємство «НАДЗБРУЧЧЯ-АГРО», , Тернопільська область, Тернопільський район, с.Романове Село, вул.Надзбруччя, буд.10».

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: Тернопільська область, Тернопільський район, с.Романове Село, РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь дочірнього сільськогосподарського підприємства «НАДЗБРУЧЧЯ-АГРО» (місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, с.Романове Село, вул.Надзбруччя, 10, ) 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) сплаченого судового збору.

В стягненні витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 05 травня 2025 року.

СУДДЯ Андрій ЛЕВКІВ