Справа № 443/1347/24 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р. Г.
Провадження № 22-ц/811/346/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м.Львів

Справа № 443/1347/24

Провадження № 22-ц/811/346/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на рішення Жидачівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Жидачеві 27 грудня 2024 року у складі судді Равлінка Р.Г. у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановив:

1 серпня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором позики на умовах фінансового кредиту №0 від 25 червня 2019 року в розмірі 30 458,05 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №0. Такий договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) про укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписано електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептовано ОСОБА_1 25 червня 2019 року шляхом підписання електронним підписом відповідача, Заяви-формуляра про акцептування оферти №0 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики в умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Відповідач, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів поточного/карткового рахунку/№ банківської картки, на який надалі було перераховано грошові кошти у розмірі 7 398 грн. Поточний/картковий рахунок/№ картки № НОМЕР_1 вказаний відповідачем при оформленні договору позики. Вказує, що на умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу кошти (кредит) на умовах, передбачених договором позики №0, у розмірі 7 398 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 24 липня 2019 року, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики у разі прострочення. Зазначає, що відповідач не виконала свої зобов`язання: здійснила оплату у розмірі 100 грн., сума останнього платежу - 50 грн., дата останнього платежу - 4 грудня 2019 року, а надалі припинила вносити платежі. На підставі цього у відповідача утворилася заборгованість за договором позики. Вказує, що 26 лютого 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20210226-Ф/2. Згідно цього договору та відповідно до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», зокрема, і відносно ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 122. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 16 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 458,05 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом - 7 398 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування - 4 105,80 грн; залишок заборгованості по прострочених процентах за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 27 лютого 2021 року по 27 травня 2021 року) - 16 645,50 грн.; інфляційне збільшення - 2 308,75 грн. (нараховано новим кредитором за період 25 липня 2019 року по 23 лютого 2022 року).Просить позов задовольнити.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф». Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що на умовах договору позики (п.5.) кредитодавець надав відповідачу кредит на умовах, передбачених договором позики №0 у розмірі 7 398 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором позики, з кінцевим терміном погашення (п.5) не пізніше 24 липня 2019 року, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85% (п.5.), процентна ставка 2,5% за кожен день застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики/у разі прострочення (п.5). Вказує, що кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та здійснив перерахунок на реквізити банківської картки № НОМЕР_1 , вказаної позичальником у договорі позики. Стверджує, що ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними ордерами) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з первісним кредитором договором позики, щодо якого виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором. Дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. 6 листопада 2024 року представником відповідача долучено до матеріалів справи відповідь Жидачівського сектору ГУ ДМС у Львівській області від 16 жовтня 2024 року, яка підтверджує факт втрати відповідачем паспорта за декілька днів до укладення оспорюваного договору позики. В оскаржуваному рішенні судом встановлено, що згідно відповіді Жидачівського сектору ГУ ДМС у Львівській області від 16 жовтня 2024 року належний ОСОБА_1 паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , копія якого долучена представником позивача до позовної заяви, був внесений до ІП «Недійсні документи» 11 червня 2019 року, як втрачений, тобто на момент укладення договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 від 25 червня 2019 року у ОСОБА_1 був відсутній паспорт та відповідно вона не могла особисто укладати цього договору.Однак, згідно заяви-анкети на виготовлення паспорта громадянина України вбачається, що відповідач звернулася із такою лише 16 жовтня 2019 року, тобто майже через чотири місяці після укладення договору позики № 0. Отже, відповідь, на яку посилається суд першої інстанції, як на одну з підстав відмови у задоволенні позову, не може вважатись належним доказом того, що саме на день укладення договору позики 25 червня 2019 року паспорт було втрачено, а наявність у позивача фото відповідача, яка у руках тримає свій паспорт, взагалі спростовують його втрату на день укладення договору позики.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону.

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ст. ст. 7, 8 цього Закону продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Згідно із ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Згідно із постановами Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, від 8 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора у зобов`язанні не переходять до набувача.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-459цс17 (яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22 квітня 2021 року), права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Встановлено, що згідно договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №0 від 25 червня 2019 року, укладеного від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Форза», та заяви - формуляра про акцептування оферти, загальний розмір кредиту становить 7 398 грн., вид кредиту - кредит класичний, схема кредитування класична ануїтет, строк дії договору: з 25 червня 2019 року по 24 липня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за договором; мета - споживчі цілі; процентна ставка - 1,85 % в день, в разі користування кредитом поза межами строку дії договору - 2,50 %.

Відповідно до цього договору сторонами погоджено графік платежів, згідно з яким дата погашення кредиту - 24 липня 2024 року, період користування - 30 днів, сума основного боргу - 7 398 грн.; разова комісія за видачу кредита - 100 грн.; сума процентів - 4 105,80 грн. Графік платежів підписаний від імені ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором №67328014.

У паспорті споживчого кредиту, який підписаний від імені ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, визначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інші умови.

Відповідно до договору факторингу №20210626-Ф2 від 26 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Форза» передає (відступає) ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «ФК «Форза» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно платіжного доручення № 185 від 3 березня 2021 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перерахувало кошти ТОВ «ФК «Форза» у розмірі 34 158,24 грн. відповідно до договору факторингу №20210626-Ф2 від 26 лютого 2021 року.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу ТОВ «ФК«Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 0 від 25 червня 2019 року в розмірі 11 503,80 грн., з яких: 7 398 грн. - заборгованість за кредитом; 4 105,80 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 25 червня 2019 року станом на 16 липня 2024 року прострочена заборгованість за кредитом становить 30 458,05 грн. з яких: 7 398 грн. - тіло кредиту; 4 105,80 грн.- заборгованість за процентами; заборгованість по просторочених процентах за користування поза межами строку дії договору - 16 645,50 грн.; інфляційне збільшення - 2 308,75 грн.

3 січня 2024 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 25 червня 2019 року та надано реквізити для оплати заборгованості.

Відповідно до листа АТ «Сенс банк» №10711-32.2/2024 від 26 вересня 2024 року перерахування коштів з рахунку НОМЕР_3 ТОВ «ФК «Форза» на рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 по договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №0 від 25 червня 2019 року, в АТ «Сенс Банк» не відбувалось.

З листа АТ КБ «Приват Банк» від 3 жовтня 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240927/64128 вбачається, що інформація про зарахування коштів з рахунку ТОВ ТОВ «ФК «Форза» на поточний/картковий рахунок/ № НОМЕР_1 на ім`я позичальника ОСОБА_1 по договору про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 25 червня 2019 року на день та після його оформлення відсутня.

Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» від 19 листопада 2024 № 20.1.0.0.0/7-241113/59788-БТ, відсутня інформація про зарахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Форза» на поточний/картковий рахунок/№ картки НОМЕР_4 на ім`я позичальника ОСОБА_1 по договору про надання позики за період з 25 по 28 червня 2019 року. Додатково повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 не оформлювалась.

Згідно листа АТ «Універсал Банк» від 16 грудня 2024 року №8946 на ім`я ОСОБА_1 банком не було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 .

З відповіді Жидачівського сектору ГУ ДМС у Львівській області вбається, що паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втрачений згідно заяви-анкети № 4000715 від 16 жовтня 2019 року на виготовлення паспорта громадянина України у зв`язку з втратою попереднього. Паспорт Серії НОМЕР_2 11 червня 2019 року внесений до ІП «Недійсні документи».

Оскаржуване рішення суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала від первісного кредитора ТзОВ «Фінансова компанія «Форза» кредитні кошти відповідно до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 0 від 25 червня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки у наявному в матеріалах справи паспорті споживчого кредиту, який підписаний від імені ОСОБА_1 , зазначено № картки НОМЕР_4 у АТ КБ «Приват Банк», на яку позивач мав перерахувати кредитні кошти позичальнику ОСОБА_1 . Однак, листом цього банку від 19 листопада 2024 № 20.1.0.0.0/7-241113/59788-БТ стверджується відсутність інформації про зарахування коштів з рахунку ТОВ «ФК «Форза» на поточний/картковий рахунок/№ картки НОМЕР_4 на ім`я позичальника ОСОБА_1 по договору про надання позики за період з 25 по 28 червня 2019 року та повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 картка № НОМЕР_1 не оформлювалась.

Аналогічну інформацію надали АТ «Універсал Банк» та «Сенс Банк».

З урахуванням встановленого належить зробити висновок про недоведеність позивачем вимог про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, право вимоги на які перейшло до позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 1 травня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк