Справа № 462/6349/24
УХВАЛА

01 травня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Проць Тетяни Василівни про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу,

в с т а н о в и в :

представник боржника ОСОБА_1 адвокат Проць Т.В. подала суду заяву, у якій просить скасувати судовий наказ, виданий Залізничним районним судом м. Львова 09.08.2024 р. №462/6349/24, стягнути сплачений судовий збір за подання даної заяви, допустити поворот виконання судового наказу та стягнути на користь ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти у розмірі 1987,90 грн. В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлено, зокрема, газовий лічильник та згідно довідки від 19.11.2024 року заборгованість за даною адресою відсутня, а тому просить скасувати судовий наказ та допустити поворот виконання судового наказу. Також, просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та вказує, що оскільки ОСОБА_1 постійно проживає за кордоном, а тому судовий наказ вона не отримувала. 04.11.2024 року після стягнення з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів, остання звернулась до адвоката Проць Т.В. та дізналась про наявність оспорюваного судового наказу.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до переконання, що заява про скасування судового наказу підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Проць Тетяни Василівни про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 09 серпня 2024 року та заяву повернуто.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.04.2025 ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26.11.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Судом встановлено, що 09.08.2024 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», яке знаходиться за адресою: 79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., 111А, , ІПН: 76, р/р IBAN НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс» Київ, код банку 300119, 994 /дев`ятсот дев`яносто чотири/ гривні 75 копійок основного боргу та 302 гривні 80 копійок судових витрат.

Такий судовий наказ разом із заявою про видачу судового наказу та долученими до неї документами, судом скеровано ОСОБА_1 за зареєстрованим її місцем проживання /а.с.13,15/, однак поштовий конверт повернуто суду відділенням пошти за закінченням терміну зберігання.

Як вказано у постанові Львівського апеляційного суду від 04.04.2025 згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17-ц,та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від12січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються не врученими.

Таким чином, строк для подання заяви про скасування судового наказу слід поновити.

Як ствердила представник заявника у поданій заяві, ОСОБА_1 виїхала з України, не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не користується послугами, які надає заявник та станом на жовтень 2024 року мала переплату у розмірі 989,28 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 04.12.2020, заборгованість у розмірі 994,75 грн. утворилась за період 01.01.2022 року по 30.04.2022 року, станом на жовтень 2024 переплата за спожитий газ становить 989,28 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що доводи заявника потребують додаткового дослідження, між боржником та стягувачем виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку спрощеного позовного провадження, що є підставою для скасування судового наказу.

У заяві про скасування судового наказу представник боржника ОСОБА_1 адвокат Проць Т.В. також просить стягнути зі стягувача судові витрати суму сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Водночас, ст.170 ЦПК України не передбачено вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Щодо вимоги про поворот виконання судового наказу та стягнення на користь ОСОБА_1 стягнуті грошові кошти у розмірі 1987,90 грн., суд зазначає таке.

Частиною 3 ст. 171 ЦПК України визначено, що в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Отже поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Застосовуючи поворот виконання рішення суд повинен зобов`язати стягувача повернути заявнику безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

01.11.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. відкрито виконавче провадження № 76438835 про примусове виконання судового наказу №462/6349/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 994,75 грн. та 302,80 грн. судового збору.

01.11.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області у межах ВП № 76438835 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - загальна сума мінімальних витрат складає 382,50 грн.

01.11.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області у межах ВП № 76438835 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 129,75 грн.

04.11.2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області у межах ВП № 76438835 визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження:178,10 грн.

04.11.2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ВП №76438835 закінчено.

Згідно платіжної інструкції від 04.11.2024 року з ОСОБА_1 стягнуто 1987,90 грн. за ВП №76438835 з виконання виконавчого документа, судовий наказ №462/6349/24.

Таким чином, сума, що підлягала до стягнення з ОСОБА_1 на підставі судового наказу 1297,55 грн. /994,75+302,80/, а 690,35 грн. /382,50+178,10+129,75/ - витрати виконавчого провадження.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

За змістом частини другої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене, стягнуті в процесі виконання судового наказу основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17.

Таким чином, стягнуті приватним виконавцем витрати виконавчого провадження в порядку виконання судового рішення не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду, оскільки зазначені витрати, не є коштами, які стягнуті за судовим рішенням, яке скасоване за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що за змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Відтак, вимоги заявника підлягають частковому задоволенню

Керуючись ст. 127, 170, 171, 444 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Проць Тетяни Василівни про скасування судового наказу та поворот виконання судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ виданий 09.08.2024 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», яке знаходиться за адресою: 79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., 111А, , ІПН: 76, р/р IBAN НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс» Київ, код банку 300119 994 /дев`ятсот дев`яносто чотири/ гривні 75 копійок основного боргу та 302 гривні 80 копійок судових витрат.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Допустити поворот виконання судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2024 року №462/6349/24 шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», яке знаходиться за адресою: 79039, м. Львів, вул. Шевченка Т., 111А, , ІПН: 76, р/р IBAN НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс» Київ, код банку 300119 на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 / грошових коштів в сумі 994 /дев`ятсот дев`яносто чотири/ гривні 75 копійок та 302 гривні 80 копійок судових витрат.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію даної ухвали направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, або у строки та порядку визначені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю. Л.