137/560/25
У Х В А Л А

01.05.2025

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховськийц В.М. розглянувши ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2025 року відповідач продала ОСОБА_3 житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . Відповідно до умов Договору вищезазначений будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га, яка не перебувала у приватній власності продавця. 28.03.2025 ОСОБА_3 подарувала йому вказаний житловий будинок. Зважаючи на вищевикладене та те, що він є власником нерухомого майна, тому враховуючи вимоги ст.120 ЗК України змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий нмоер :00:001:0241, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будикну, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного. Із змісту позовної заяви та доданих документів, суддя приходить до висновку про відсутність спору. Так, п.7 ч.4 ст. 185 ЦПК України передбачено, що до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про нотаріат», договори про відчуження та заставу майна, крім випадків, встановлених статтею 38 Закону України "Про іпотеку", посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.6 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що вона подана в порушення зазначеної норми, оскільки до позовної заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме те, що позивач звертався до нотаріальної контори з метою укладення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки. Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище вважаю, що у відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві. Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. З огляду на вищевикладене, керуючись ч. 4, 7 ст. 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, а також позовну заяву з додатками надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя:В. М. Желіховський