ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/398/25 Справа № 707/1818/22 Категорія: 307000000 Головуючий по 1 інстанції Морозов В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ;

представник ОСОБА_1 адвокат Ракоїд Людмила Вячеславівна;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ;

представник ОСОБА_2 адвокат Топор Ігор Олександрович;

третя особа без самостійних вимог Черкаська районна державна нотаріальна контора

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Ракоїд Людмила Вячеславівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ракоїд Людмили Вячеславівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та його поділ.

Під час судового розгляду до суду була подана уточнена позовна заява із збільшеними позовними вимогами, в якій ОСОБА_1 просила суд встановити факт істотного збільшення у своїй цінності (вартості) будинку АДРЕСА_1 з господарським будівлями та спорудами, внаслідок проведення ремонтно-будівельних робіт спільно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; визнати вказаний будинок разом з господарськими будівлями та спорудами спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину вказаного будинку разом з господарськими будівлями та спорудами. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 2001 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки притаманні подружжю.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року у справі № 707/2438/20 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без укладення шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 2020 рік за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі свідоцтва про спадщину за законом від 21 липня 2004 року ОСОБА_3 отримав у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 серпня 2004 року ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 у Черкаській районній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу, де заявником крім ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , яка є сестрою померлого та претендує на спадкове майно.

Спірний будинок хоч і отриманий ОСОБА_3 у спадок, але за час спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 вони спільними зусиллями та за спільні кошти здійснили перебудову будинку та ремонтні роботи, внаслідок чого його вартість істотно збільшилась, отже відповідно до ст. 62 СК України він повинен бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; автомобіль ЗАЗ 1102, легковий Комбі-В 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,20 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводиться братом ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки 0,20 га по АДРЕСА_1 , автомобіля ЗАЗ 1102.

В установлений законом строк, 18 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 , яка оспорює право ОСОБА_2 та не дає реалізувати отримання спадщини в нотаріальній конторі.

Нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки всі правовстановлюючі документи знаходяться у ОСОБА_1 , тому відсутні умови для оформлення спадщини у нотаріуса.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0046 площею 0,20 га, розташовану по АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; право власності на автомобіль ЗАЗ 1102 КОМБІ-В, 1991 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 5 865 грн. 29 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що у первісній позовній заяві ОСОБА_1 просила встановити факт істотного збільшення у своїй цінності (вартості) будинку АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами внаслідок проведених ремонтно-будівельних робіт спільно нею та ОСОБА_3 , визнати за нею право власності на частину вказаного будинку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт істотного збільшення вартості домоволодіння під час спільного проживання її та ОСОБА_3 . Інші позовні вимоги є похідними від вказаної вимоги, тому в їх задоволенні також було відмовлено.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 суд мотивував свій висновок тим, що вона є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_3 , інші особи, крім ОСОБА_1 не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Оскільки в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ракоїд Л.В. просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року та постановити нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 . Крім того, не погоджується з ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення судово-будівельної експертизи.

Вказує, що суд приймаючи ухвалу про відмову в призначенні експертизи проігнорував ту обставину, що до суду було подано уточнену позовну заяву із вказівкою переліку виконаних робіт. Крім того, суд врахував, що у справі призначалася судово-будівельна експертиза, яка не була виконана, а матеріали справи повернуто експертом без виконання у зв`язку з тим, що у справі наявний технічний паспорт на будинок станом на 18 червня 2004 року та відсутній технічний паспорт станом на даний час (не раніше 2020 року), а надати висновок без технічного паспорту на домоволодіння, виготовленого на дату закінчення спільного проживання неможливо. Вважає, що проведення експертизи у справі є необхідним для доведення первісних вимог позивача ОСОБА_1 .

Крім того, вказано, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , судом не було враховано надані численні квитанції про оплату будівельних матеріалів та купівлю інших матеріалів, які використовувались для будівництва, ремонту та переобладнання будинку та прибудинкових споруд, внаслідок чого суттєво збільшилася його вартість, порівняно з 2004 роком. Відповідно до висновку із звіту, замовленого ОСОБА_1 виготовленого оцінювачем з експертної грошової оцінки земельних ділянок ОСОБА_4 загальна вартість житлового будинку складає 570 385 грн. Скаржник вважає, що істотне збільшення вартості домоволодіння міг би підтвердити висновок експертизи про вартість домоволодіння на момент набуття права власності ОСОБА_3 у 2004 році та про його вартість на момент смерті ОСОБА_3 03 травня 2020 року, однак під час розгляду справи в суді першої інстанції така експертиза проведена не була. Саме експерт міг би підтвердити істотне збільшення вартості домоволодіння, однак суд не сприяв реалізації позивачкою своїх процесуальних прав. З цих підстав вважає, що рішення суду підлягає до скасування через неповне з`ясування та встановлення всіх обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_2 адвоката Топора І.О. вказано, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для скасування рішення суду.

Вказано, що подача позивачем уточненої позовної заяви до суду не є підставою для повторного призначення експертизи, тому суд своєю ухвалою від 20 серпня 2024 року обґрунтовано відмовив в її призначенні. Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена права самостійно надати суду відповідний висновок експерта. Вказаний перелік робіт, які начебто були проведені в домоволодінні та їх вартість не підтверджено доказами, що вони проводилися саме в період спільного проживання і за спільні кошти позивача та покійного ОСОБА_3 . Всі надані ОСОБА_1 квитанції та чеки не свідчать про те, що вказані в них матеріали були використані для ремонту спірного майна, а не іншого. Крім того, вони були досліджені судом і їм дана належна оцінка. Ніяких капітальних переобладнань в житловому будинку не проводилося, що підтвердила саме позивач, тому такий будинок не може бути визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Від Черкаської районної державної нотаріальної контори до суду надійшов лист про розгляд справи без участі їхнього представника. Вказано, що у вирішенні справи покладаються на компетентність суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/2438/20 від 26 січня 2022 року, яке набрало законної сили 08 березня 2022 року встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без укладання шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 2020 рік за адресою АДРЕСА_1 .

У вказаному рішенні суду, судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 травня 2020 року серії НОМЕР_2 .

Згідно відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори від 16 січня 2021 року на запит суду, після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 204/2020. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. З заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Доньки ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь його сестри ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно копії державного акту від 09 жовтня 2006 року серії ЯГ № 628217, земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0046 площею 0,20 га, яка розташована по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ЧООБТІ від 07 серпня 2004 року № 4378655, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3261, виданого Черкаською районною державною нотаріальною конторою 21 липня 2004 року.

Згідно висновку зі звіту, який складено ТОВ Контакт-Сервіс, станом на 08 серпня 2022 року вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 становить 570 385 грн.

З відповіді на запит завідуючої Черкаської районної державної нотаріальної контори Н. Чуй від 09 серпня 2022 року № 31/23-995, яку надано Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Черкаській області, вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано 21 червня 2001 року транспортний засіб ЗАЗ 1102, легковий КОМБІ-В 1991 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

З відповіді на запит відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 від 08 серпня 2022 року №Д-262/0-290/6-22, яку надано Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0046, по АДРЕСА_1 площею 0,20 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 жовтня 2020 року № 228107036 вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0425 площею 9,2664 га для ведення товарного сільськогоподарського виробництва на території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області; квартиру АДРЕСА_2 площею 37,6 кв.м. та будинок АДРЕСА_3 , площею 78,0 кв.м.

Листом від 21 грудня 2022 року № 807/02-14, завідуючої Черкаської районної державної нотаріальної контори Н. Чуй відповідачу за первісним позовом ОСОБА_2 роз`яснено щодо неможливості видати свідоцтво про право на спадщину на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 та автомобіль Таврія після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно, та щодо зазначеного майна у Черкаському районному суді Черкаської області перебуває цивільна справа, вказана нотаріальна дія зупиняється до вирішення справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Частиною 1 ст. 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 570/2828/18-ц, зазначено, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Трудові затрати необхідно розуміти як особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами.

Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості саме по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не вказує їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

В іншому випадку, у разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального здорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних з внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу.

При посиланні на вимоги ст. 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач має довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 просила суд встановити факт істотного збільшення у своїй цінності (вартості) будинку АДРЕСА_1 внаслідок проведених спільно ремонтно-будівельних робіт нею та ОСОБА_3 . Свої вимоги про визнання даного будинку спільною сумісною власністю подружжя обґрунтовувала положеннями ст. 62 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку саме на позивача покладається обов`язок доведення існування підстав, передбачених ч. 1 ст. 62 СК України, оскільки спростовується презумпція особистої приватної власності ОСОБА_3 .

Обґрунтованим є висновок суду в частині визнання доведеним факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вказаному домоволодінні, оскільки така обставина підтверджена рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/2438/20 від 26 січня 2022 року, яким встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без укладання шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 2020 рік за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , суд обґрунтовував свої висновки тим, що надані позивачем на підтвердження істотного збільшення вартості домоволодіння квитанції, товарні чеки та накладні є неналежними доказами, оскільки в частині квитанцій не зазначено, що покупцем будівельних матеріалів є саме ОСОБА_1 , або покупця взагалі не зазначено, а ті квитанції, де покупцем вказано ОСОБА_1 не свідчать про те, що будівельні матеріали використовувались для ремонту домоволодіння АДРЕСА_1 та не можуть свідчити про істотне збільшення вартості домоволодіння внаслідок їх використання. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні договори про виконання будівельних робіт та акти про виконані будівельні роботи, які б могли підтвердити доводи позивача про її участь в підтвердженні факту істотного збільшення у своїй цінності (вартості) будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що будівельні роботи виконувались самостійно, власними силами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому акти виконаних робіт не складалися не спростовують висновків суду про недоведеність факту істотного збільшення вартості домоволодіння за час спільного проживання сторін. Щодо інших доводів, які зводяться до того, що районним судом безпідставно відмовлено в призначенні експертизи, яка могла б підтвердити збільшення вартості домоволодіння на момент набуття права власності ОСОБА_3 та його вартість на момент смерті ОСОБА_3 03 травня 2020 року, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2022 року (Т.1 а.с. 95-96) була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено експертам ТОВ «Контакт-Сервіс».

19 лютого 2024 року судовим експертом ТОВ «Контакт-Сервіс» - Гнатком В.Г. було повернуто матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду про призначення експертизи у зв`язку із неможливістю її проведення, оскільки наявних в матеріалах справи документів недостатньо для вирішення поставленого питання, а витребувані шляхом направлення двох клопотань додаткові матеріали позивачем та його представником не були надані.

При цьому, з заяв представника ОСОБА_1 адвоката Гончар (Ракоїд) Л.В. від 25 серпня 2023 року (Т.1 а.с. 106-107) та від 27 листопада 2023 року (Т.1 а.с. 111-112) вбачається, що сторона позивача за клопотанням якої було призначено експертизу сама повідомила суд про неможливість надати технічний паспорт та перелік виконаних робіт, тому повідомила суд про необхідність повернення матеріалів справи для продовження розгляду.

Заявляючи повторно клопотання про призначення експертизи позивач та її представник не надали належним чином оформлені матеріали, які витребовувались експертом, в зв`язку з чим суддею відмовлено в задоволенні їхнього клопотання від 04 березня 2024 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку мотивам судового рішення та доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 через недоведеність позивачем факту істотного збільшення вартості домоволодіння в розумінні правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 570/2828-18-ц.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1559 ЦК України.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_3 , інші особи, крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Листом роз`ясненням Черкаської районної державної нотаріальної контори № 807/02-14 від 21 грудня 2022 року (Т.1 а.с. 92) ОСОБА_2 відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на майно померлого ОСОБА_3 та роз`яснено право на звернення до суду за захистом її прав.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого способу для відновлення порушеного права, крім судового. Визнання права власності в порядку спадкування є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку і в зв`язку з цим виникає цивільно-правовий спір.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки право ОСОБА_2 на прийняття спадщини оспорюється позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , в якої знаходяться правовстановлюючі документи на майно, яке належало спадкодавцю, тому іншого способу захисту порушеного права ОСОБА_2 крім судового, не існує. Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову обґрунтованим, оскільки доводи зустрічної позовної заяви доведені належними, достовірними та достатніми доказами. Будь-яких доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 апеляційна скарга не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ракоїд Людмили Вячеславівни залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 травня 2025 року.

Судді