Справа №173/3577/24
Провадження №2/173/360/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», представник позивача Варшавський Костянтин Антонович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.20254 року до суду звернувся позивач АТ «ТАСКОМБАНК», представник позивача Варшавський Костянтин Антонович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

04.12.2024 року отримані відомості з Верхньодніпровської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи у судове засідання на 13 лютого 2025 року.

13.12.2025 року розгляд справи відкладений до 07.04.2025 року, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № С-407-0 від 11.09.2019 року, в загальній сумі 58 030 грн. 13 коп.

А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне.

11.09.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-407-0.

Відповідно до пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 20 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних.

На виконання умов договору АТ«Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджується копією виписки по рахунку з 11.09.2019 по 25.07.2023 рік.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено Договір Факторингу №01.0231/23. Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в тому числі право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №C-407-0 від 11.09.2019 р.

Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-407-0 від 11.09.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» складає 58 030,13 грн, яка складається з:

- 19 901,14 грн. - заборгованість за основним боргом,

- 38 128,99 грн. - заборгованість за відсотками.

Проте відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за укладеним кредитним договором, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивачем разом з позовною заявою заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.09.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-407-0.

Згідно п. 1 договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня (IBAN НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках цієї Угоди та ДКБО, та випускає Клієнту платіжну картку MasterCard.

Відповідно до пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 20 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних, що підтверджується копією Угоди про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-407-0 від 11.09.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Судом встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на умови, визначені в Угоді про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-407-0 та особисто підписала вказану Угоду, Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, анкету - опитувальника клієнта - фізичної особи та повідомлення про зміну реквізитів.

Таким чином відповідач підтвердила свою згоду на укладення Угоди про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування, шляхом складання зазначеного вище документу, що був укладений у належній письмовій формі.

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним.

Тобто укладений договір відповідав як волі так і волевиявленню відповідача.

З чого суд приходить до висновку, що відповідач був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг до яких він приєднався та зобов`язувався самостійно регулярно знайомитись зі змінами.

Довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором С-407-0 від 11.09.2019 року підтверджується заборгованість відповідача за вказаним договором, що становить 58030 грн. 13 коп., що складається з:

- 19 901 грн. 14 коп. - заборгованість за основним боргом,

- 38 128 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Уклавши із Акціонерним Товариством «Ідея Банк» Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-407-0, відповідач ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 25.07.2023 року складає заборгованість в загальній сумі 58030 грн. 13 коп., що складається з наступного:

- 19 901 грн. 14 коп. - заборгованість за основним боргом,

- 38 128 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В підписаній відповідачем Угоді про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування визначено процентну ставку за користування кредитними коштами. Таким чином розмір процентів встановлений договором та погоджений відповідачем.

Також судом встановлено, що 25.07.2023 року Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23.

Відповідно до розділу 2 договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 01.02-31/23, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 58030 грн. 13 коп., з яких: 19 901 грн. 14 коп. - заборгованість за основним боргом; 38 128 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів повернення кредиту відповідачем на час розгляду справи судом сторонами не надано. За даних обставин суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту та відсотках про повернення яких заявлені позовні вимоги.

За наведених вище обстави суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав та в межах заявлених позовних вимог. А саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за укладеною Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-407-0 від 11.09.2019 року в загальній сумі 58030 грн. 13 коп., яка складається з наступного:

- 19 901 грн. 14 коп. - заборгованість за основним боргом;

- 38 128 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та враховуючи, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», представник позивача Варшавський Костянтин Антонович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», що розташоване за адресою: Бульвар Вацлава Гавела, 6 м. Київ, 03126, , заборгованість за кредитним договором № С-407-0 від 11.09.2019 року у розмірі 58030 грн. 13 коп., яка складається з наступного:

- 19 901 грн. 14 коп. - заборгованість за основним боргом;

- 38 128 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (розташоване за адресою: Бульвар Вацлава Гавела, 6 м. Київ, 03126, ), 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 01.05.2025 року

Дата набрання законної сили: 08.05.2025 року