Справа № 451/1748/23 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 22-ц/811/2786/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Салата Я.І.

розглянувши без участі учасників в м. Львові цивільну справу № 451/1748/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради, КП ЛОР Червоноградського МБТІ, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,- про визнання незаконним та скасування рішення виконкому, договору дарування та про визнання права власності на частку у майні колгоспного двору

в с т а н о в и в :

07.12 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Лопатинської селищної ради ( Кустинський старостинський округ), КП ЛОР Червоноградське МБТІ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права на частку в майні колгоспного двору.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він, ОСОБА_1 , 1974 р.н. та його двоє братів ОСОБА_5 , 1969 р.н., ОСОБА_4 1987 р.н. та мати ОСОБА_2 , 1047 р.н. були членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 . Головою двору був його батько ОСОБА_6 , 1945 р.н.

З 15.04.1991 у зв`язку зі змінами в законодавстві щодо форми власності, колгоспні двори було припинено, однак за кожним з його членів залишено право власності на свою частку, а відтак, станом на 15.04.1991 кожному з п`яти членів родини ОСОБА_7 у бувшому колгоспному дворі в с.Батиїв належало по 1/5 частині.

Кустинською сільською радою та в подальшому Лопатинською селищною радою не приймалось жодних рішень щодо розподілу часток майна між вищезазначеними членами колгоспного двору і реєстрація права власності на частку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не проводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , 1945 р.н.-голова двору.

У грудні 2021 році з копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно та про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу стало відомо про те, що 10.03.2005 батько ОСОБА_6 отримав дублікат свідоцтва НОМЕР_1 у якому його було зазначено як одноосібного власника будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Даний дублікат свідоцтва батько отримав на підставі рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 замість втраченого свідоцтва про право власності, виданого 05.11.1990. Виданий Кустинською сільською радою дублікат свідоцтва про право власності був зареєстрований в Червоноградському МБТІ, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 08.04.2005.

Однак, з рішення виконавчого комітету Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 вбачається, що таким виконком Кустинської сільської ради надав дозвіл на підключення газу до літньої кухні жителю с. Батиїв ОСОБА_8 , тобто таке рішення немає нічого спільного з отриманням батьком дублікату свідоцтва про право власності на будинковолодіння.

В подальшому, після смерті батька ОСОБА_6 , як вбачається з довідки, виданої Червоноградським МБТІ, власником в цілому, а не 2/5 житлового будинку, стала мати - ОСОБА_2 , яка успадкувала майно, а саме будинковолодіння в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

25 червня 2020 року згідно з Договором дарування серії 322, виданого державним нотаріусом Медведюк 3. С. будинковолодіння реєстраційний номер 239 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0119, реєстраційний номер 239, які на той час були зареєстровані за матір`ю ОСОБА_2 , були подаровані синові позивача ОСОБА_3 .

Відтак, позивач вважає, що викладені обставини в достатній мірі підтверджують той факт, що він незаконно був позбавлений права на належну йому 1/5 частки будинковолодіння в АДРЕСА_1 і дане право підлягає судовому захисту, що слугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою з вимогами про:

1.Визнання незаконними та скасування:

1.1.рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва»;

1.2.дублікату свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 10.03.2005, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 ;

1.3.витягу з реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005, реєстраційний номер № 10121313, номер витягу 6954037;

2.Скасування договору дарування серія та номер 322, складеного ОСОБА_2 25.06.2020 в інтересах ОСОБА_3 , який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори та державної реєстрації права власності на житловий будинок реєстраційний номер 239 і на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0119, реєстраційний номер 239.

3.Визнання за позивачем - ОСОБА_1 права власності на 1/5 частки у майні колгоспного двору, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, неправильної оцінки доказів, а тому підлягає скасуванню. Стверджує, що членама колгоспоного двору були всі п`ятеро членів сім`ї, що стверджується витягом з погосподарської книги від 15.10.1990 року, а тому майно колгоспного двору належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 частці всім членам колгоспного двору, а не одноосібно ОСОБА_6 , як це зазначено в рішенні суду. З виписки погосподарської книги Лопатинської селищної ради від 25.11.2021 року №02-19/169 вбачається, що відповідно до запису погосподарського обліку станом на 15.04.1991 року в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -голова двору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач ОСОБА_1 був знятий з реєстрації 02.10.1989 ро по 23.12.1993 року і згідно запису у погосподарських кних перебував на навчанні в м.Берестечко Горохівського району. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6,7 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору зберігалося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного гомподарства двору ( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже з врахуванням чинного на той час законодавства, ОСОБА_1 набув разом зі всіма іншими членами колгоспного двору право на 1/5 частку майна колгоспного двору. Звертає увагу, що виданий дублікат свідоцтва та витяг з Реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005 року, не відповідає вимогам законодавства, оскільки повинен містити ті ж відосоті, що і оригінал, однак ним фактично позбавлено позивача та інших членів колгоспного двору належної їм частки в майні колгоспного двору, тому вказані документи є незаконним.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині визнння недійсним договору дарування, зазначає, що після смерті батька писав заяву про відмову від спадкового майна, маючи на увазі 1/5 частки, яка належала батькові на користь матері, такі ж заяви написали його брати, тому після смерті батька мати стала власником лише 2/5 частки майна, а не всього колгоспного двору, відтак не мала права на відчуження цілого будинку.

Про те, що батько став одноосібним власником майна, йому стало відомо лише у 2021 році, тому позовні вимоги підлягали до задоволення. Щодо рішення Кустинської сілької ради від 08.02.2005 року зазначає, що таке на виконкомі 08.02.2005 року не приймалось, що підтверджується протоколом рішень від 08.02.2005 року. Таке було прийнято 11 січня 2005 року та зареєстроване під номером 4. Відтак при видачі дублікату Червоноградське МБТІ не могло посилатися на рішення від 08.02.2005 року.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати.

Відповідач КП ЛОР «Черовноградське МБТІ» подало відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що вимоги апеляційної скарги не визнають. Звертає увагу, що на час видачі дубліката свідоцтва про право власності із введенням в дію електронної версії Реєстру права власності на нерухоме майно, змінилася форма свідоцтва про право власності та відповідно його дублікату. Рішенням виконкому Кустинської сільської ради №7 від 08.02.2005 року вирішено видати дублікат на ім`я ОСОБА_6 (без зазначення типу двору). Відповідно, БТІ зареєструвало дублікат свідоцтва про право власності, виданий виконкомом Кустинської сільської ради Радехівського району 10.03.2005 року на ім`я ОСОБА_6 (без зазначення типу довру), оскільки погосподарські книги у яких записувалдися всі наявні члени колгоспного двору чи вихід їх зі складу, вели сільскі ради. Підстав вважати виданий дублікат свідоцтва про право власності фіктивним немає. Звертає увагу, що позивач просить скасувати витяг з реєстру Червоноградського МБТІ № 6954037 від 08.04.2005 року, що за своєю природою є лише однією з форм надання інформації з Реєстру прав, а тому суд дійшов правомірного висновку, що така позовна вимога до задоволення не підлягає. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Лущанець М.В. повідомлений в приміщенні суду 10.03.2025 року про що розписався на повідомленні. Згідно ч.5 ст.130 ЦПК вручення судоврої повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями ч.1ст.2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі є однією родиною, які проживають у с.Батиїв (Кустинський старостинський округ) Лопатинської селищної ради.

Згідно виписки з погосподарської книги станом на 01.01.1991 року суспільна група господарства-колгоспний двір. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_6 , 1945р.н.-голова двору, ОСОБА_2 , 1947 р.н., ОСОБА_5 , 1969 р.н., ОСОБА_1 , 1974р.н., ОСОБА_4 , 1987 р.н.(а.с. 11,13т.1).

Рішенням виконкому Радехівської районної ради народних депутатів Львівської області №188 від 25.10.1990 року оформлено право власності на житловий будинок в 1долі в АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 . Рішення не оскаржувался (а.с.10).

05.11.1990 року виконавчим комітетом Радехівської міської ради видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок відповідно до якого будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ( на даний час АДРЕСА_1 ) належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 на праві особистої власності (а.с.12). Свідоцтво зареєстровано у Червоноградському МБТІ за реєстровим номером №18 від 12.11.1090 року.

Свідоцтво про право особистої власності на прізвище ОСОБА_6 від 05.11. 1990 року не оскаржувалося та було чиним.

Рішенням №7 від 08.02.2005 року Кустинської сільської ради серед інших питань, розглядалося питання та прийнято рішення «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 » та вирішено видати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 (а.с.60).

10 березня 2005 року виконкомом Кустинської сільської ради видано ОСОБА_6 дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 ; тип об`єкта-будинок, адреса об`єкта- АДРЕСА_1 , форма власності-приватна, частка-1/1 (а.с.19).

06.04.2005 року реєстротором Червоноградського МБТІ прийнято рішення про реєстрацію житлового будинку з принадлежними до нього будівлями за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 .. Підстава виникнення права власності-дублікат свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 /10.03.2005/ виконком Кустинської сільської ради на підставі рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990 №188, замість втраченого свідоцтва про право власності виданого 05.11.1990 (витяг ДКП «ЧМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6954037 від 08.04.2005) (а.с.20 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 21.02.2009, актовий запис № 04 у Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Кустинської сільської ради Радехівського району (а.с.23).

21.08.2009 року ОСОБА_1 надав заяву у Радехівську ДНК про відмову від належної йому частки спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 (а.с.154 зворот).

05.12.2009 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності серія НОМЕР_5 згідно якого нотаріусом посвідчено про належність їй частини у спільному сумісному майні, а саме: житлового будинку у АДРЕСА_1 , набутого за час шлюбу з ОСОБА_6 (а.с.168 зворот).

05.12.2009 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВМОИ № 865693, яким посвідчено, що спадкоємцем майна в цілому ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням частин майна від якого відмовились спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь дружини померлого ОСОБА_2 (а.с.170).

28.12.2009 року ОСОБА_2 отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24941040 відповідно до якого із зазначеної дати є власником будинку у АДРЕСА_1 .

Станом на 31.12.2012 року житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями у АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 : частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 05.12.2009 року за реєстром №3620 та записано в реєстрову книгу №1 за №18 від 28.12.2009; інша 1/2 частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 05.12.2009 року за реєстром №3623 (Довідка КП ЛОР «ЧМБТІ» №6683 від 07.12.2021, видана ОСОБА_1 . Реєстраційний номер:10121313 (а.с.17).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 306696913 від 05.08.2022 встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 25.06.2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Кустинської сільської ради від 08.02.2005 року № 7 «Про видачу дублікату свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 від 10.03.2005 року, виданого Кустинською сільською радою ОСОБА_6 та витягу з реєстру Червоноградського МБТІ від 08.04.2005, суд першої інстанції правильно прописав, що задоволенням позовних вимог позивача ОСОБА_1 у зазначеній частині права останнього не будуть захищені.

Згідно матеріалів справи, станом на 15.04.1991 року у колгоспному дворі членом якого себе вважає позивач ОСОБА_9 , не було збережено майна колгоспного двору, оскільки 25.10.1990 року було прийняте рішення Радехівського райвиконкому № 188 про оформлення права власності окремих громадян на житлові будинки в с.Батиїв, зокрема, оформити право власності ОСОБА_6 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , Кустинської сільської ради та видати свідоцтво про право власності в долі 1, тобто цілої частки. (а.с.7). На підставі зазначеного рішення 05.11.1990 року виконавчим комітетом Радехівської міської ради ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок в цілому з принадлежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_6 .. Зазначене свідоцтво про право власності зареєстровано у Червоноградському КП ЛОР «МБТІ» 12.11.1990 року, реєстровий номер № 18. (а.с.12).

Зазначене рішення Радехівського райвиконкому № 1898 є основою для видачі правовстановлюючого документу та не оскаржувалося до цього часу жодною із сторін.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Кустинської сільської ради Радехівського району №7 від 08.02.2005 року про видачу дублікату свідоцтва та сам дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.2005 року, однак не просить скасувати чи визнати недійсними юридичний факт на підставі якого майно членів колгоспного двору вибуло до його батька як одноосібного власника і єдиного члена та голови колгоспного двору рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990 року, а також видане на його підставі свідоцто про право власності на житловіий будинок з принадлежними будівлями та спорудами від 05.11.1990 року.

У доводах позовної заяви та апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому, як члену колишнього колгоспного двору, належить 1/5 частка у праві власності на майно колгоспного двору за адресою його місця проживання. Позивач посилається на п.6.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Відповідно до роз`яснень Пленуму спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (п.а ст.6). Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба тощо). На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору , що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовнлої давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Позивач надав суду рішення виконкому Кустинської сільської ради №7 від 08.02.2005 року що стосується іншої особи про підключення газу до літньої кухні. Однак, призначаючи засідання виконкому, орган місцевого самоврядування вирішує всі заяви, які надходять до виконкому за певний період та приймає одне рішення, однак стосовно кожного питання окремо. Зазначене відповідає вимогам ст.ст.52, п.6ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Надаючи рішення щодо підключення газу до літньої кухні, позивач тим самим вважє, що рішення щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності не вирішувалося, а є підставлене під надане ним рішення.

На аркуші справи 60 том 1 має місце Рішення №7 від 08.02.2005 року «Про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 », яке надавалося в суд першої інстанції відповідачем КП ЛОР «ЧМБТІ» (а.с.60).

Видаючи дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 , виконавчий комітет пунктом два прописав, що Червоноградському МБТІ зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

При цьому, виконавчий комітет керувався Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом МЮ України від 07.02.2002 № 7/5 з послідуючими змінами та доповненнями.

Дублікат свідоцтва про право власності, відносно якого прийнято рішення виконкому Кустинівської сільської ради, є актом індивідуального характеру, відповідає оригіналу свідоцтва та таким не порушуються права заявника ОСОБА_1 та не захищає його прав як позивача.

Встановлено, що 08.04.2005 року у реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( реєстраційний номер нерухомого майна 10121313) відповідно до якого ОСОБА_6 належить 1/1 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6954037 від 08.04.2005 року та яке позивач вважає незаконним та просить скасувати.

Підставою виникнення у ОСОБА_6 права власності на житловий будинок зазначено дублікат свідоцтва про право власності / серія НОМЕР_3 / 10.03.2005/, яке видане виконкомом Кустинської сільської ради на підставі рішення Радехівського райвиконкому від 25.10.1990 року № 188, замість втраченого свідоцтва про право власності виданого 05.11.1990 року.

Суд першої інстанції правильно прописав, що на час прийняття реєстратором ДКП «ЧМБТІ» рішення про реєстрацію будинку за ОСОБА_6 на праві влсності за адресою АДРЕСА_1 діяло Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України від 07.02.2002 року № 75 та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до яких БТІ приймало для реєстрації права власності дублікати правовстановлюючих документів, виданих органами місцевого самоврядування. За дорученням виконкомів міських (селищних, сільських) рад на підставі прийнятих рішень БТІ формували свідоцтва про право власності чи їх дублікати.

Прийняте виконкомом Кустинівської сільської ради Радехівського району рішення №7 від 08.02.2005 року стосувалося видачі дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Кустинівської сільської ради Радехівського району 10.03.2005 року на ім`я ОСОБА_6 ( без зазначення типу двору). Так як погосподарські книги з переліком всіх членів колгоспного двору, їх вихід зі складу, вели сільські ради, відповідно додавався перелік членів двору, чого в даному рішенні та свідоцтві не було.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати дублікат свідоцтва про право власності, видане ДКП «ЧМБТІ» незаконним та скасувати таке.

Позивач ОСОБА_1 просить скасувати витяг з реєстру Червоноградського МБТІ № 6954037 від 08.04.2005, що є інформаційним актом з Реєстру прав власності та не має правових наслідків, відповідно, не підлягає судом до задоволення.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є скасування договору дарування серія та номер 322, складеного ОСОБА_2 25.06.2020 в інтересах ОСОБА_3 , який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Радехівської ДНК та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок реєстраційний номер 239 і на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0119, реєстраційний номер 239.

Відповідно до довідки № 6683 від 07.12.2021 року, виданої КП ЛОР «ЧМБТІ» житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власноті на частку в спільному майні подружжя, посвідченого Радехівською ДНК 05.12.2009 року, реєстровий номер №3620 та записано у реєстрову книгу №1 за номером №18 28.12.2009 року; інша частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого Радехівською ДНК 05.12.2009 року, реєстровий номер № 3623 , записано в реєстрову книгу №1 за номером №18 від 28.12.2009 року. Реєстраційний номер 10121313 (а.с.21).

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 з грудня 2009 року стала одноосібним власником цілого житлового будинку, відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1,2 ст.319 ЦК України).

25.06.2020 року власник житлового будинку з погосподарськими будівлями та земельної ділянки в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 подарувала будинковолодіння своєму внукові ОСОБА_3 (синові позивача ОСОБА_1 ) за договором дарування серія 322 від 25.06.2020.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом першої інстанції та колегією суддів не встановлено недійсність договору дарування від 25.06.2020 року, а посилання позивача на те, що у будинковолодінні йому належить 1/5 частина, останнім не доведено, оскільки залишилося чиним рішення Радехівського райвиконкому Львівської області від 25.10.1990 року №188, свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 05.11.1990 року, видане виконкомом Радехівської міської ради Львівської області на ім;я ОСОБА_6 як одоосібного власника, які ніким не оспорювалися та мали свої правові наслідки.

В подальшому, станом на 31.12.2020 року власником цілого житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 05.12.2020 рку та свідоцтва про право на спадщину від 05.12.2020 року, які також не оспорювалися стала відповідачка ОСОБА_2 , яка вправі була розпорядитися своєю власністю на власний розсуд.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Позивач по справі вважав і вважає, що він має право на 1/5 частину майна колгоспного двору у будинковолодінні в АДРЕСА_1 . Однак, останній в суд за захистом свого права власності звернувся через 33 роки, чим пропустив строк позовної давності звернення до суду визначений статтею 257 ЦК України.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1ст.261 ЦК України). Аналіз норм матеріального права щодо позовної давності дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її манових прав. Тому, доведення факту, що позивач дізнався про порушення свого права у 2021 році, отримавши довідку від Червоноградського МБТІ від 07.12.2021 року № 6683 ( а.с.21) є недостатньо. Позивач повинен би довести, що він не міг дізнатися про порушення свого майнового цивільного права. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові віжд 06.10.2021 року у справі № 461/7777/18.

Позивач ОСОБА_1 визнає, що право особистої власності на житловий будинок батька ОСОБА_6 було оформлено згідно свідоцтва від 25.10.1990 року, тобто ще до припинення колгоспного двору, однак зазначає, що у свідоцтві прописано тип двору колгоспний, де він має свою частку та його співвласником не зазначено. Колегія суддів зазначає, що у колгоспному дворі може проживати і одна особа, яка є одночасно головою цього двору. Відомості про членів колгоспного двору надає сільська рада. Так як у Витягу з рішення виконкому Радехівської районної ради ОСОБА_6 зазначений як одноосібний власник цілого будинковолодіння, рішення було чинним, ніхто його не оскаржував, в тому числі позивач ОСОБА_1 , відтак таке мало юридичну силу при переході прав власності у подальших правочинах.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування законного рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином завірені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( справа «Серявін проти України», рішення від 10 люього 2010 року).

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.269 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 рку.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк