Провадження № 2/484/1146/25
Справа № 484/2310/25
УХВАЛА
30.04.2025 суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши заяву адвоката Ремського Євгена Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,
30.04.2025 адвокат Ремський Є.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Вимоги заяви мотивовано тим, що ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в сумі 771877,54 грн. Посилаючись на те, що між сторонами виник спір, предметом якого є стягнення боргу, в сумі 771877,54 грн., а вартість ділянки відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки складає 516281 грн. 04 коп., тобто, сума боргу перевищує вартість майна, тому з метою задоволення вимог кредитора та з метою уникнення можливих недобросовісних дій із боку відповідача в майбутньому, під час розгляду даної справи, адвокат вважав, що є необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку.
Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, приходжу до наступного висновку.
Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Як роз`яснив Верховний Суд України у пунктах 4, 10 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
У заяві про забезпечення позову заявник просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження відповідачем ОСОБА_3 належного йому нерухомого майна - вказаної вище земельної ділянки. У разі, якщо земельна ділянка буде відчужена відповідачем, позивач не зможе захистити або поновити свої права без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Водночас, вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідача та третіх осіб.
При цьому, обраний представником заявниці вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише вчинення певних дій.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про правомірність застосування заходу забезпечення позову та задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 258-260 ЦПК України,
Заяву адвоката Ремського Євгена Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.
Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Повний текст судового рішення складено 30.04.2025.
Суддя: І.А.ШИКЕРЯ