Справа №295/5710/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі с/з Стелюта М.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

установив:

Заявник звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з заявою про видачу обмежувального припису в якій просить суд, видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатись на відстань 0,5 км. до мого місця проживання і місця проживання мого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатись до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на відстань ближче 25 метрів.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Разом вони виховують двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проживаємо однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку з тим, що неодноразово, на протязі останнього часу заінтересована особа вчиняє психологічне та фізичне домашнє насильство відносно заявника та сина. Заявник вимушена була покинути спільне житло і з 09.03.2025 року і по сей час проживає у притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі. Постійне насильство психологічного характеру, фізичне насильство, стало результатом виклику правоохоронних органів. 09.03.2025 року заінтересована особа вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно заявника (перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив агресію, висловлював образи та погрози на адресу заявника, перебуваючи за місцем спільного проживання) та сина ОСОБА_3 (перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, хапав за волосся, за руки, вдарив по потилиці, виражався словами нецензурної лайки). Заявник викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення та передано справу до суду. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2025 року у справі № 295/3449/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника та неповнолітньої особи. Відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. На основі вищевказаного, заявник, вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства.

В судовому засіданні заявник вказала, що її чоловік систематично вчиняє домашнє насильство щодо неї і їхніх дітей, просить обмежити їхнє спільне проживання, подану заяву підтримує.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Пунктом 3. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_2 09.03.2025 о 13:00 год., знаходячись за місцем свого проживання з явними ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме штовхав останню, шарпав за одяг, виражався словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Він же, 09.03.2025 о 13:30 год., знаходячись за місцем свого проживання з явними ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно сина ОСОБА_3 , а саме хапав за волосся, за руки, вдарив по потилиці, виражався словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2025 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 4 (чотири) місяці, поклавши на нього такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатись на відстань 0,5 км. до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатись до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відстань ближче 25 метрів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 30.04.2025 року.

Суддя О.М. Зосименко