КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 375/1385/24 Головуючий у суді першої інстанції - Антипенко В. П.
Номер провадження № 22-ц/824/6724/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення із заявою до суду. Також позивачка просила допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 14 листопада 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 28 травня 2021 року Рокитнянським районним судом Київської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Під час шлюбу з відповідачем народились діти: дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діти від народження і станом на дату звернення до суду постійно проживають з нею та перебувають виключно на її утриманні, відповідно до довідки про склад сім`ї. Батько дітей не бере участі у їхньому вихованні, зокрема не допомагає матеріально.

10 січня 2022 року судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/21 було стягнуто відповідача на її користь, аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім з 02 червня 2028 року в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При оголошенні судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/24, судом не було вирішено питання про призначення аліментів відповідачу, ще й стосовно третьої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач працездатний, а тому позивач вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає положенням ч.2 ст.182 СК України, якою визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року позов задоволено. Стягнуто щомісячно із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття - у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2024 року та просив вирішити питання розподілу судових витрат.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимога позивача суперечить іншому судовому рішенню, яке набрало сили, виконується, та про перегляд якого сторони спору не заявляли. А саме, наказом Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/21 було стягнуто з нього на користь позивача аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім з 02 червня 2028 року в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Наголошує, до суду першої інстанції ним було подано відзив, у якому він погодився платити на кожного з трьох спільних дітей аліменти у розмірі 1/2 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак при ухваленні оскаржуваного рішення даного не було прийнято до уваги.

Відповідно до приписів чинного законодавства, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, апелянт не погоджується із розміром аліментів, який було визначено судом першої інстанції та просить його зменшити.

14 березня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , у якому просить відмовити у задоволенні апеляційних вимог ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що позиція апелянта ґрунтується на правових нормах, що регулюють стягнення аліментів на підставі судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Проте, на відміну від наказного провадження, чинне законодавство не передбачає універсального розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей, при вирішенні справ про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у порядку позовного провадження.

Звертає увагу суду, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню, у зв`язку з чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дітей, вважає, тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на позивача, яка до того ж є особою з інвалідністю другої групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що14 листопада 2008 року між сторонами було укладено шлюб. Рішенням Рокитнянським районним судом Київської області від 28 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

В період перебування сторін у шлюбі у них народились діти: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 січня 2022 року судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/21 було стягнуто відповідача на її користь, аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім з 02 червня 2028 року в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При постановленні судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/24, судом не вирішувалося питання про призначення аліментів відповідачу, ще й стосовно третьої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді на запит від 12 вересня 2024 року №03-06-2027 щодо зареєстрованого місця проживання, виданого Рокитнянською селищною радою від 12 вересня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради №1033 від 21 серпня 2024 року, склад сім`ї ОСОБА_2 такий: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК, серія КИО-1 №333397 від 11 жовтня 2010 року, ОСОБА_7 має інвалідність 2 групи, довічно.

Відповідно до договору найму (оренди) житлового приміщення від 05 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 використовує на правах оренди квартиру, розташовану у м. Біла Церква. Відповідно до р. 2 договору, в орендованому об`єкті будуть проживати сам орендар та її неповнолітні діти. Розмір орендної плати встановлено на рівні 6 000,00 грн за місяць (п.4.1 договору). Термін оренди до 05 вересня 2022 року.

01 квітня 2022 року позивачкою було укладено інший договір оренди квартири у м. Біла Церква. Розмір орендної плати визначено на рівні 7 000 грн за місяць. Строк дії договору не визначено.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , мотивував своє рішення тим, що визначаючи розмір у заявленій позивачкою сумі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатний та спроможний сплачувати такий розмір аліментів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів суд в першу чергу виходить з інтересів дитини, а також з матеріального становища та стану здоров`я сторін по справі та самої дитини.

Частиною 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Матеріалами справи підтверджено, що у позивача та відповідача у справі є спільні діти дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилається на те, що вимога позивачки суперечить судовому рішенню, яке набрало сили, виконується, та про перегляд якого сторони спору не заявляли та вказує, що судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/21 з нього було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей. А тому вважав, що відповідно до приписів чинного законодавства, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким доводами апеляційної скарги.

Так, у даній справі ОСОБА_2 звернулася до суду не із заявою про видачу судового наказу, а із позовною заявою про стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд мав врахувати положення ч. 5 ст. 183 СК України щодо визначення розміру аліментів на двох дітей не ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано, що у відзиві він погодився платити на кожного з трьох спільних дітей аліменти у розмірі 1/2 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, колегія суддів не приймає до увагу, оскільки предмет розгляду даної справи є стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , а не стягнення аліментів на інших дітей.

Колегія судів апеляційного суду звертає увагу, що ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не місять доказів того, що відповідач не має змоги надавати кошти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, оскільки як зазначено самим апелянтом у нього немає заборгованості по аліментам на інших дітей за якими стягуються кошти.

Також колегія суддів враховує, що позивачка у справі як мати спільного сина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, являється особою із інвалідністю ІІ групи та за висновком МСЕК може бути пристосована до роботи лише в спеціально створених умовах (а.с.7), що фактично обмежує її можливість отримувати доходи для утримання дітей, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , є належно обґрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

А також слід враховувати, що згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи зазначені положення закону відповідач по справі не позбавлений можливості у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, або у зв`язку зі зміною обставин, що впливають на визначений розмір аліментів, подати заяву про зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Відповідно до положень частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв