УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 303/9982/23

провадження № 61-5167ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційні скарги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка підписана представником Мартиняком Віталієм Васильовичем, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 березня 2025 року (повний текст судового рішення складено 17 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визнання правовідношення припиненим та зобов`язання припинити обтяження на майно,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання правовідношення припиненим та зобов`язання припинити обтяження на майно, у якому просив: визнати правовідношення, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі договору відновлювальної кредитної лінії від 21 лютого 2008 року № 63 та договору іпотеки від 21 лютого 2008 року за реєстровим № 809, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Чорі О. Ю. такими, що припинені; зобов`язати відповідача припинити всі обтяження та зняти заборону з майна позивача в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що накладені на підставі Договору іпотеки на майно ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано припиненим кредитне зобов`язання, що виникло між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на підставі договору відновлювальної кредитної лінії від 21 лютого 2008 року № 63. Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 21 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , за реєстровим № 809, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Чорі О. Ю. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» 15 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу, яка підписана представником Мартиняком В. В., на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в задоволенні частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (resjudicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2023 року справу № 303/9982/23 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка підписана представником Мартиняком Віталієм Васильовичем, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 березня 2025 року (повний текст судового рішення складено 17 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визнання правовідношення припиненим та зобов`язання припинити обтяження на майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат