Справа № 2-705/11 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/1098/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Аюнір-ЛТД", про звернення стягнення на заставне майно, -

встановив:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Аюнір-ЛТД", про звернення стягнення на заставне майно, залишено без розгляду.

Ухвалу оскаржив АТ "Сенс Банк", апеляційну скаргу в інтересах якого, 03 квітня 2025 року подав адвокат Блажевський П.І., на підставі довіреності №023420/24, просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про існування зазначеної ухвали банку стало відомо із судової справи №914/3198/24. Зазначає, що представник апелянта не був присутнім в залі судового засідання під час проголошення оскаржуваної ухвали та не був повідомлений про розгляд справи. Дана ухвала не отримана і досі, ні ПАТ "Укрсоцбанк", ні його правонаступником, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали не розпочався, відтак наявні очевидні підстави для поновлення строку оскарження зазначеної ухвали. Окрім того, зазначає, що при вирішенні питання поновлення строків на апеляційне оскарження необхідно виходити із дати отримання судового рішення, надісланого у порядку та у спосіб, встановлений законодавством.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 07.04.2025 визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року, апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року залишено без руху, запропоновано у визначений строк подати клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та сплатити судовий збір відповідно до закону.

Зокрема, звернуто увагу на те, що АТ "Сенс Банк" (АТ "Альфа Банк"), який є правонаступником ПАТ "Укрсоцбанку" з 15.10.2019, не надав суду доказів, які б підтверджували неотримання ПАТ "Укрсоцбанк" копії зазначеної ухвали, в той час як така була опублікована в ЄДРСР 14.09.2015 і банк мав можливість з такою ознайомитись та отримати.

Також апелянт не був позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням про видачу зазначеної ухвали, дізнавшись про наявність такої, як він сам стверджує із судової справи №914/3198/24, розгляд якої було призначено на 30.01.2025, при цьому, апеляційна скарга у даній справі подана 03.04.2025.

Таким чином, суд визнав зазначені АТ «Сенс банк» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними та запропонував зазначити інші об`єктивні перешкоди, які в період з 26.12.2024 по 03.04.2025 (включно) унеможливлювали подання апеляційної скарги та надати докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Копію ухвали Львівського апеляційного суду від 07.04.2025 надіслано апелянту в його електронний кабінет та як вбачається із довідки про доставку електронного документу, відправлення доставлено 08.04.2025.

18.04.2025 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_8 про усунення недоліків, в які зазначено про те, що копію ухвали банк не отримував, вважає, що наслідки по отриманню ухвали не настали, тому наявні очевидні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Покликаючись на постанову касаційного суду від 28.01.2021 у справі №260/1888/20 зазначає, що при вирішенні питання поновлення строків на апеляційне оскарження необхідно виходити із дати отримання судового рішення, надісланого у порядку та у спосіб, встановлений законом.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити враховуючи таке.

Згідно із нормами процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ЦПК України).

Строк апеляційного оскарження визначений ст. 354 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як слідує із оскаржуваної ухвали, протягом усього часу перебування справи № 2-705/11 на розгляді суду (з 2011 року), позивач ПАТ «Укрсоцбанк», а у подальшому його правонаступник АТ «Сенс Банк», мав можливість ознайомитись як з матеріалами справи, так із змістом судових рішень у такій, тому доводи про те, що банк є особою не повідомленою про розгляд справи у продовж чотирьох років такої та з врахуванням ініціювання спору саме банком, судом не можуть бути прийняті до уваги та є необгрунтованими.

Враховуючи наведене, хронологію спірних правовідносин та відповідні обставини, в апеляційного суду наявні беззаперечні докази того, що позивач ПАТ «Укрсоцбанк», а у подальшому його правонаступник АТ «Сенс Банк», був змушений знати про розгляд даної справи так як ініціював таку, однак апеляційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року подано лише у квітні 2025 року, тобто після спливу десяти років з часу постановлення такої.

Більше того, оскаржувана ухвала надіслана судом до ЄДРСР 08.09.2015, а надання загального доступу забезпечено 14.09.2015, відтак з цього часу ухвала була у вільному доступі для будь кого, у тому числі банку, як позивача у відповідній справі.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що підставами, які виключають можливість апеляційного суду відмовити у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, є лише подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто законодавець, у такому випадку, не пов`язує можливі наслідки пропуску строку на апеляційне оскарження із фактом «одержанням копії судового рішення» апелянтом (учасником справи).

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що покликання представника ОСОБА_8 на позицію Верховного Суду, викладену у постанові 28.01.2021 у справі № 260/1888/20 не свідчить про протилежне, оскільки така висловлена за інших обставин, а саме пропуску строку на апеляційне оскарження, однак подання апеляційної скарги до спливу одного року з дня складення повного судового рішення та у межах адміністративного провадження (спору), тому така не є релевантною для спірних правовідносин.

Наведені обставини справи дають підстави для беззаперечно висновку про те, що ПАТ «Укрсоцбанк», а у подальшому його правонаступник АТ «Сенс Банк», будучи учасником справи та ініціювавши таку, апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про залишення відповідного позову без розгляду (з підстав неявки позивача) подали після спливу десяти років з дня постановлення оскаржуваної ухвали, жодних доказів, які могли б сприйматися, як поважні причини пропуску такого тривалого строку на апеляційне оскарження, не наведено, як і не вказано про обставини непереборної сили.

Не може залишати поза увагою і те, що відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

В свою чергу, аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Разом з цим, достовірно знаючи про провадження у даній справі, оскільки самостійно таке ініціював, банк не вжив усіх необхідних заходів до отримання оскаржуваної ухвали та вчасного подання апеляційної скарги на таку.

Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав скаржником і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розглядута свідчить про подання апеляційної скарги з суттєвим пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Враховуючи наведене та те, що будучи правонаступником учасника справи, апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року подано після спливу десяти років з дня постановлення ухвали, доказів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не наведено, як і обставин непереборної сили, тому у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 358, 370 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року.

Копію ухвали, апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами надіслати апелянту.

Матеріали оскарження надіслати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для долучення до цивільної справи № 2-705/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк