ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4249/22 Номер провадження 22-ц/814/1097/25Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тимохіна Людмила Сергіївна, на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року (у частині відмови в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат) у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому прохали суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 липня 2020 року по 01 грудня 2021 року, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 32383,50 грн, а також судові витрати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував відмову у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу тим, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним складності справи, а також відсутністю порядку обчислення адвокатського гонорару та предмету спору внаслідок заявленого представником позивача клопотання про залишення позовних вимог до ОСОБА_6 без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її у відповідній частині в суді апеляційної інстанції, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохала суд скасувати оскаржуване судове рішення у частині відмови у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення вимоги та стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн; в іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення у частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу не відповідає нормам процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було взято до уваги подані представником відповідача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, місцевим судом не було взято до уваги, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки останній пред`явив позовні вимоги до особи, яка не є учасником спірних правовідносин.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» прохала суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року без змін.

Представник позивача зауважує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, натомість надані представником відповідача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу свідчать про понесення витрат ОСОБА_7 , однак співвідповідачем у даній справі була ОСОБА_4 .

Крім того, пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_4 відбулося на підставі наданої комунальним підприємством довідки, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована, зокрема й ОСОБА_4 , натомість відомості про не проживання останньої за вказаною адресою позивачу не були відомі на час подання позовної заяви.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник ОСОБА_1 адвокат Тимохіна Л.С. під час судового засідання підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та прохала її задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - адвокат Титаренко В.Г. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційних вимог відповідача, вказуючи на законності та обґрунтованості судового рішення місцевого суду.

Інші учасникисправи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та особи, яка подала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо меж перегляду рішення місцевого суду

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тимохіна Л.С., стосується виключно незгоди з відмовою в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат, то в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року в іншій частині.

Позиція суду апеляційної інстанції

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом із цим, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення, яке само по собі не підтверджує наявність необґрунтованих дій позивача.

Для стягнення на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах: від 15 січня 2025 року у справі № 511/967/24, від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18.

У справі, яка переглядається, встановлено, що у червні 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому прохали суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 липня 2020 року по 01 грудня 2021 року в сумі 32383,50 грн, а також судові витрати.

06 жовтня 2022 року до Октябрського районного суду м. Полтави від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання наголошує на безпідставності заявлених позовних вимог до неї, оскільки вона не проживає та не є зареєстрованою за адресою місцезнаходження помешкання, нарахована заборгованість якого є предметом спору у даній справі. У зв`язку з викладеним, відповідач прохала суд відмовити ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у позові щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_7 , а також стягнути з позивача на її користь судові витрати у розмірі 5000,00 грн.

11 жовтня 2022 року до суду першої інстанції надійшло клопотання від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в якому представник позивача прохав суд позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_6 залишити без розгляду, що пов`язано з ознайомленням поданим відповідачем відзиву на позовну заяву.

04 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Тимохіна Л.С. подала до місцевого суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесених витрат на надання правничої допомоги адвоката, у якому прохала суд приєднати до матеріалів справи докази понесених витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката у сумі 5000,00 грн, які стягнути за результатами розгляду справи з позивача в повному обсязі.

У вказаному клопотанні представником відповідача наголошено, що позивач є обізнаним про відсутності підстав пред`явлення позову щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , оскільки в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувала справа № 554/8620/20 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», під час розгляду якої встановлювались обставини, що ОСОБА_1 не зареєстрована та не є власником вказаної вище квартири, відтак заочним рішенням Октябрського районного суд м. Полтави від 18 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 було відмовлено.

Місцевим судом було встановлено, що згідно наданої Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради інформації вбачається, що ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак 30 березня 2016 року знята з реєстрації.

Враховуючи вище викладені обставини, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Аналізуючи матеріали справи, а також відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів вважає, що, будучи обізнаним про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 спірної заборгованості за послуги з теплопостачання, у червні 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» пред`явило позовні вимоги, зокрема до ОСОБА_4 , необґрунтовано, що в подальшому стало підставою для залишення без розгляду вказаних вище позовних вимог.

При таких обставинах позивач, пред`явивши необґрунтований позов у відношенні до ОСОБА_1 , діяв недобросовісно, у зв`язку із чим відповідач вимушена була понести витрати, пов`язані з розглядом справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновок місцевого суду про відмову у стягненні судових витрат передчасним та таким, що не відповідає матеріалам справи.

Разом із тим, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Разом із клопотанням про приєднання до матеріалів справи доказів понесених витрат на надання правничої допомоги адвоката, представник ОСОБА_1 долучила: договір про надання правничої (правової) допомоги від 12 серпня 2022 року, укладений між ОСОБА_7 (замовник) та адвокатом Тимохіною Л.С. (виконавець), предметом якого є надання правничої допомоги замовнику під час розгляду в суді справи № 554/4249/22, та згідно умов якого вартість наданих послуг у суді першої інстанції становить фіксований розмір 5000,00 грн (пункт 4.2.); акт виконаних робіт (наданих послуг) правничої допомоги ОСОБА_7 відповідно до договору б/н від 12 серпня 2022 року у справі № 554/4249/22 від 31 жовтня 2022 року, який містить перелік наданих послуг, час їх виконання та вартість, зокрема: консультація, вивчення судової практики 1 год/1000,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи - 1 год/1000,00 грн, складення відзиву на позовну заяву - 2 год/2000,00 грн, участь у судових засіданнях - 1 год/1000,00 грн, складення клопотань, заяв, інших процесуальних документів - 1 год/1000,00 грн; квитанція від 12 серпня 2022 року, згідно якої ОСОБА_7 оплатила ОСОБА_5 вартість наданих юридичних послуг у розмірі 5000,00 грн.

Також у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про шлюб, згідно відомостей якого ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

У додаткових поясненнях позивач прохав місцевий суд відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, що мотивовано необґрунтованим та завищеним розміром заявлених витрат, а також відсутністю документального підтвердження їх понесення.

Оцінивши надані докази на підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат, процесуальну поведінку позивача, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, а також критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що стягненню з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи залишення позовних вимог позивача до ОСОБА_7 без розгляду внаслідок необґрунтованих дій підприємства, у зв`язку із чим відповідач вимушена була понести витрати, пов`язані з розглядом справи, колегія суддів вважає, що ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року у частині відмови в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги задовольнити частково, а саме стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом першої інстанції, у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 142, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Тимохіна Людмила Сергіївна задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року у частині відмови в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом першої інстанції, у розмірі 4000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко