ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року місто Чернівці справа №725/7405/24

провадження №22-ц/822/293/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Факас А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка не приймала участі у справі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, головуючий в суді першої інстанції суддя Стоцька Л.А.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Посилався на те, що в березні 2017 року він познайомився із відповідачкою, та після кількох тижнів спілкування почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, вести спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та почали займатися благоустроєм квартири, в якій проживали.

Провели ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього вжитку, а всі свята проводили в колі рідних та друзів.

16 травня 2019 року за рахунок спільних з відповідачкою коштів на підставі договору купівлі-продажу ІV/8-17 від 16 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Пентелюк Т.Л. за реєстраційним №5985, позивач з відповідачкою придбали дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до пункту 2.2. Договору вартість зазначеного нерухомого майна склала 170 000,00 (сто сімдесят тисяч гривень).Однак враховуючи, те, що він не був зареєстрованим як фізична особа-підприємець, зазначений вище договір було укладено від імені відповідачки.

Просив встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 2017 року по червень 2021 року та в порядку поділу спільного майна визнати спільним сумісним майном та визнати за ним та відповідачкою право власності в рівних частках по 1/2 частині на дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2024 року позов - задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 2017 року по червень 2021 року.

В порядку поділу спільного майна визнано спільним сумісним майном та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частках по 1/2 частині на дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 , який не приймав участі у справі, однак вважає, що вказаним рішенням порушені його права, подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Посилається на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує норми матеріального та процесуального права, а також безпосередньо впливає на його права, які є предметом спору у цивільній справі №725/4401/24, що перебуває на розгляді у Першотравневому районному суді м. Чернівці.

Вказав, що у травні 2024 року він звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом, в якому просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та жінки, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з грудня 2008 року по грудень 2021 року; визнати, що квартири за -адресами: по АДРЕСА_2 ; по АДРЕСА_3 ; по АДРЕСА_4 , а також 2/3 житлового будинку, з нежитловими до нього надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; поділити спільне сумісне майно, визначивши за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в рівних частках, по 1/2 частині за кожним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , на земельну ділянку з кадастровим номером :36:003:1214 та 2/3 житлового будинку, з нежитловими до нього -надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати.

14 червня 2024 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці відкрито провадження у даній справі.

Після 14 червня 2024 року та отримання ОСОБА_2 ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви, їй стало відомо про суть та предмет спору, характер позовних вимог викладених ОСОБА_3

28 лютого 2025 року під час чергового судового засідання у справі №725/4401/24 представник ОСОБА_2 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2024 року у справі №725/7405/24.

Однак, тільки 07 жовтня 2024 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі 725/7405/24 було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. На той момент у Першотравневому районному суді м. Чернівці вже перебувала на розгляді справа №725/4401/24 за позовною вимогою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Оскаржуване рішення підлягає скасуванню так, як прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Ст. 27 ЦПК України визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, а ст. 30 ЦПК України правила виключної підсудності.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Як мені відомо, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (юрисдикція Шевченківського районного суду м. Чернівці), а майно що заявлене до поділу - дворівневе торгівельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, обладнане та знаходиться в приміщенні навчально-виставкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: АДРЕСА_1 (юрисдикція Садгірського районного суду м. Чернівці).

З урахуванням викладеного, згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини та на них поширюються правила виключної підсудності.

З огляду на те, що спірні правовідносини стосуються нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , територіально розташоване в колишньому Садгірському районі м. Чернівці, та за територіальною підсудністю відноситься до території обслуговування Садгірського районного суду м. Чернівці, вважає, що у цьому випадку застосуванню підлягали правила виключної підсудності, визначені частиною першою статті 30 ЦПК України щодо розгляду спору за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Крім того, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції без з`ясування та встановлення всіх обставин справи, а також всупереч наявності вже розпочатого провадження по справі №725/4401/24, яка перебувала на розгляді Першотравневого районного суду м. Чернівці з аналогічною (однорідною) позовною вимогою ОСОБА_3 щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з грудня 2008 року по грудень 2021 року.

Фактично двоє позивачів, а саме - ОСОБА_3 (справа №725/4401/24) та ОСОБА_1 (справа №725/7405/24) звернулися з позовною вимогою до одного відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, які не перебували в зареєстрованому шлюбі.

Період щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зазначений у позовній заяві ОСОБА_1 (з травня 2017 року по червень 2021 року) охоплений періодом про який зазначено ОСОБА_3 в позовній вимозі (з грудня 2008 року по грудень 2021 року).

У порушення п. 3 ч. 2 ст. 188 ЦПК України судом першої інстанції по справі №725/7405/24 питання щодо об`єднання в одне провадження даних справ (№725/4401/24 та №725/7405/24) не вирішувалося.

Так, подача позовної заяви ОСОБА_1 з зазначенням невірного прізвища відповідача не « ОСОБА_4 », а « ОСОБА_5 » сприяло тому, що до підсистеми «Судова влада» було невірно внесено інформацію щодо учасників справи - « ОСОБА_6 », що слугувало причиною неможливості виявлення даного судового процесу, де безпосередньо ОСОБА_2 є відповідачем і можливості вирішення питання про участь ОСОБА_3 у справі.

Також під час розгляду справи судом першої інстанції не виконано вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України щодо зупинення провадження у справі через об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №725/4401/24.

Крім цього, суд першої інстанції виніс необґрунтоване рішення, так як повно та всебічно не з`ясував обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, не встановив чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та належні докази на їх підтвердження.

Обставини викладені у оскаржуваному рішення є необ`єктивними та суперечать фактичним обставинам викладених у позовній заяві ОСОБА_3 .

В період, який встановлено юридичний факт у оскаржуваному рішенні, ОСОБА_2 спільно проживала з ОСОБА_3 (з травня 2017 року по червень 2021 року) за адресою: АДРЕСА_5 , де також проживав її син. На підтвердження факту спільного проживання без реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до суду першої інстанції було надано ряд доказів, в тому числі фотозображень щодо проведення спільного часу та побуту.

В цей період, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 за прохання своєї доньки від першого шлюбу ОСОБА_7 , здійснювали обмін спільно придбаної квартири АДРЕСА_6 на 2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною належних до нього надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується договором міни укладеним 01 жовтня 2020 року.

03 грудня 2020 року ОСОБА_3 записано розмову за місцем спільного проживання з ОСОБА_2 та її сином.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був присутнім на похороні, допомагав роздавати поману.

Спільно з ОСОБА_2 займався підприємницькою діяльністю, здійснював облаштування, ремонт та благоустрій у торгівельних місцях, які також були спільно куплені для проведення торгівлі та реалізації товарів на ринку. Відповідно до записів Журналу реєстрації наряд-допусків на проведення робіт на підприємствах КП МТК «Калинівський ринок», він отримував вказані наряди- допуски та був виконавцем всіх робіт, що підтверджується рядом нарядів-допусків.

За період зазначений в заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з сином постійно мешкали спільно з ОСОБА_3 , вели спільний побут, займалися підприємницькою діяльністю, разом проводили час, що спростовує факти викладені у позовній заяві ОСОБА_1 .

Станом на той момент та на сьогодні ОСОБА_3 невідома особа ОСОБА_1 , так само як і адреса, де останній співмешкав чи як зазначено спільно проживав з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 подав завідомо безпідставний позов у спорі, який має очевидно штучний характер, з метою допомоги ОСОБА_2 уникнути зобов`язань щодо поділу майна.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав об`єктивної оцінки наявності порушеного права або інтересу, а також не з`ясував, чи відповідає обраний ОСОБА_1 (позивачем) спосіб захисту порушеного права передбаченим законодавством способам, а також чи забезпечує спосіб захисту поновлення порушеного права позивача.

Подача ОСОБА_1 позову у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав. Мета поданого позову серед іншого, є перешкоджання іншому провадженню в іншій справі №725/4401/24.

ОСОБА_3 не приймаючи участі у справі №725/7405/24 та не будучи залученим до її розгляду, будучи не обізнаним щодо розгляду даної справи є особою, права якої порушені вказаним оскаржуваним рішенням. Даним рішенням підтверджено та встановлено юридичний факт, який прямо впливає на його права та обов`язки встановити існування юридичного факту спільного проживання однією сім`ю чоловіка та жінки ( ОСОБА_2 ) без реєстрації шлюбу та реалізувати своє право на визнання нерухомого майна придбаного в цей період (з травня 2017 року по червень 2021 року) спільною сумісною власністю, здійснити його поділ.

Просив скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2024 року та прийняти нове рішення про направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Садгірського районного суду м.Чернівці.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бишка Ф.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_2 вказав, що системний аналіз норм процесуального права свідчить про те, що якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, суду апеляційної інстанції слід апеляційне провадження закрити.

Твердження апелянта, що оскаржуваним рішення суд вирішив питання про права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_3 є помилковими. В оскаржуваному рішенні суду не містяться висновки суду про права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_3 . Судом першої інстанції у даній справі не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси або обов`язки ОСОБА_3 , а тому він не може бути учасником справи.

Позовні вимоги та предмет спору у справах за позовом ОСОБА_3 та за позовом ОСОБА_1 є відмінними. Жодного рішення щодо об`єкту нерухомості, про яке зазначає ОСОБА_3 не приймалось.

Щодо доводів апелянта про порушення підсудності, то ні позивач ні відповідач не зазначали про порушення правил підсудності даної справи у суді першої інстанції.

Просив закрити апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Сарафенюк Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційне провадження закрити, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Апелянт обґрунтовуючи свої доводи, що суд вирішив питання про його права та обов`язки посилається на перебування в Першотравневому районному суді м.Чернівців його позовної заяви у справі №725/4401/24, при цьому зазначає, що предметом спору в справі №725/4401/24 є квартири за адресами: по АДРЕСА_2 ; по АДРЕСА_3 ; по АДРЕСА_4 , а також 2/3 житлового будинку, з нежитловими до нього надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 та земельна ділянка з кадастровим номером :36:003:1214.

Дані твердження апелянта не заслуговують на увагу, оскільки предметом спору у даній справі рішення яке оскаржується, є дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому вважає, що апелянт не є особою визначеною ст.352 ЦПК України, яка має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції не вирішувалося питання про його права, свободи, інтереси чи обов`язки.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору, обґрунтувати те, що суд вирішив питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Інакше

кажучи, судове рішення, яке оскаржила незалучена до участі у справі особа, має безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків.

Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Просив закрити апеляційне провадження та розгляд справи за апеляційною скаргою проводити у його відсутність.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі. В підготовчому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому, суд вважав, що позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у травні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівців з позовом, в якому просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з грудня 2008 року по грудень 2021 року; визнати, що квартири за -адресами: по АДРЕСА_2 ; по АДРЕСА_3 ; по АДРЕСА_4 , а також 2/3 житлового будинку, з нежитловими до нього надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; поділити спільне сумісне майно, визначивши за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в рівних частках, по 1/2 частині за кожним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , на земельну ділянку з кадастровим номером :36:003:1214 та 2/3 житлового будинку, з нежитловими до нього -надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 ; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 14 червня 2024 року відкрито провадження у справі №725/4401/24 за позовом ОСОБА_3 .

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі 725/7405/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де позивач просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та жінки в період з травня 2017 року по червень 2021 року; в порядку поділу спільного майна визнати спільним сумісним майном дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 .

Отож, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 заявили одну і ту саму позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , однак ОСОБА_3 вказував що проживав з ОСОБА_2 в період з грудня 2008 року по грудень 2021 року, а ОСОБА_1 вказував що проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 з травня 2017 року по червень 2021 року.

При цьому, апелянт ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу набагато раніше, ніж з аналогічним позовом звернувся позивач ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , визнаючи в підготовчому засіданні позов ОСОБА_1 до неї, не повідомила суд про те, що вже розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до неї з аналогічними вимогами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення може вплинути на права ОСОБА_3 , оскільки період спільного проживання про який він вказує в поданому позові охоплюється періодом спільного проживання за оскаржуваним рішенням суду.

Щодо порушення правил підсудності при розгляді даної справи

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як убачається з позовної заяви, предметом спору є нерухоме майно, а саме, дворівневе торговельне місце №17, 8-й ряд, 4-й сектор, що розміщене на загальній площі 69,20 кв.м. (з них призначено для торгівлі 34,60 кв.м. на першому рівні, для складування 34,60 кв.м. на другому рівні), яке обладнане в приміщенні навчально-виставкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу №ІV/8-17 від 16 травня 2019 року дворівневе торговельне місце № НОМЕР_3 облаштоване в нежитловій будівлі (літера М-М).

Відповідно до адміністративно-територіального поділу АДРЕСА_1 відноситься до Садгірського району міста Чернівці.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав судам роз`яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

З огляду на викладене, підсудність в даній справі повинна визначатись з урахуванням частини першої статті 30 ЦПК України.

Згідно з статтею 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не був залучений до участі у справі в суді першої інстанції, що свідчить про те, що апелянт з поважних причин не заявив про непідсудність справи в суді першої інстанції.

Згідно частини третьої статті 352 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 є особою, який не брав участі у справі, але суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а тому відповідно до частини третьої статті 352 ЦПК України користується всіма правами і несе обов`язки учасника справи, колегія суддів доходить висновку, що має процесуальне право заявити про непідсудність справи в суді апеляційної інстанції.

Щодо заяви ОСОБА_2 про визнання позову, то колегія суддів зазначає наступне.

Як передбачено ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зазначена норма встановлює обов`язок суду перевірити чи не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб визнання позову відповідачем.

З аналізу вказаної норми суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не може бути безумовною підставою задоволення позову, у випадку якщо воно суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку відсутні.

Вказана правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17 та від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження факту спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не зазначив про них в позовній заяві.

Приймаючи заяву відповідача про визнання позову, суд першої інстанції в порушення вимог ст.206 ЦПК України не перевірив законні підстави для задоволення позову, а також не перевірив чи визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, суд не перевірив, що в провадженні цього суду на час подання даного спору вже розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період, який охоплюється періодом спірної справи.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що визнання позову ОСОБА_2 порушуються права, свободи та інтереси ОСОБА_3 , який раніше звернувся до суду з вимогою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що судове рішення в даній справі прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), що у відповідності до вимог статті 378 ЦПК України є підставою для скасування такого рішення і направлення справи для розгляду до Садгірського районного суду міста Чернівців за встановленою підсудністю.

Керуючись ст.ст.368, 374, 378, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2024 року скасувати та направити справу №725/7405/24 для розгляду за встановленою підсудністю до Садгірського районного суду міста Чернівців.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2025 року.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк