Справа №519/222/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

01.05.2025 року м.Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.1991 позивач був прийнятий до АТ «Одеський припортовий завод», наказ №21-пр від 22.02.1991. З липня 2023 року по листопад 2023 року АТ «Одеський припортовий завод» не сплачувало заробітну плату, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача разом з компенсацією втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Враховуючи, що АТ "Одеський припортовий завод" на адвокатський запит не надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі із зазначенням невиплаченого доходу за кожен місяць, представник позивача не має можливості встановити точний розмір заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати.

28.02.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому зазначено, що АТ «ОПЗ» намагається погасити заборгованість позивачу у повному розмірі з метою врегулювання спору, але станом на дату розгляду справу інформація щодо погашення заборгованості у суду відсутня.

01.05.2025 представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

21.04.2025 представник позивача надав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить стягнути з АТ "Одеський припортовий завод" на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з липня 2023 року по листопад 2023 року у розмірі 48278,62 грн, а також компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 7260,01 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 31.01.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від АТ «Одеський припортовий завод» інформацію щодо розміру заборгованості по виплаті заробітної плати за весь час трудових відносин ОСОБА_1 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.03.2025 витребувано від АТ «Одеський припортовий завод» довідку щодо розміру заборгованості по виплаті заробітної плати за весь час трудових відносин ОСОБА_1 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.04.2025 витребувано від АТ «Одеський припортовий завод» довідку щодо розміру заборгованості по виплаті заробітної плати за весь час трудових відносин ОСОБА_1 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.04.2025 витребувано від позивача або представника позивача уточнення щодо розміру стягнення на користь позивача заборгованості по заробітної плати з АТ «Одеський припортовий завод» та розміру компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, детальний розрахунок компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Витребувано від АТ «Одеський припортовий завод» детальний розрахунок або контррозрахунок компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 01.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до Закону України №4273-ІХ від 26.02.2025 змінено найменування Южного міського суду Одеської області на Південний міський суд Одеської області.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з АТ «Одеський припортовий завод» з 25.02.1991 на підставі наказу №21-пр від 22.02.1991, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-9).

Відповідно до довідки АТ «Одеський припортовий завод» №796 від 03.04.2025 заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача перед ОСОБА_1 за період з липня 2023 року по листопад 2023 року складає 48278,62 грн (а.с.60, 68).

Згідно із ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч.1 ст.21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 233 КЗпП зазначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 48278,62 грн.

Положенням статті 34 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Статтею 3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пунктами 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача перед ОСОБА_1 складає 48278,62 грн та не виплачена станом на дату розгляду справи судом.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Наданий представником позивача розрахунок компенсації не спростовувався відповідачем, правом надання контррозрахунку відповідач не скористався.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 7260,01 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з АТ «Одеський припортовий завод» на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з липня 2023 року по листопад 2023 року у розмірі 46352,64 грн та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 7260,01 грн.

Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правничої допомоги №16/12/24-9 від 16.12.2024, додаткову угоду №11/01 до договору про надання правничої допомоги №16/12/24-9 від 08.01.2025, акт виконаних робіт №11/01 від 08.01.2025.

Відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Однак, з огляду на складність справи, виконані адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн не відповідає переліку/вартості виконаних робіт і критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 3000 грн, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.3, 12, 81, 141, 265, 268, ЦПК України, ст.115 КЗпП України, суд

У Х В А Л И В:

Позов представника ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті заробітної плати за період з липня 2023 року по листопад 2023 року у розмірі 48278,62 грн та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 7260,01 грн.

Стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач АТ «Одеський припортовий завод», місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, м. Південне, вул. Заводська, буд.3, .

Суддя Південного міського суду

Одеської області З.І. Барановська