УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 372/4412/24

провадження № 61-5074ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1683/10.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 16 жовтня 2024 року про виправлення описки) заяву ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Визнано поважними причини пропуску ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1683/10, виданого 30 листопада 2011 року Обухівським районним судом Київської області на примусове виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2010 року у справі № 2-1683/10, яким вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року в розмірі 1 169 649,34 грн та відповідно до договору іпотеки від 21 серпня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована в с. Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області, та належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на землю серії КВ № 025178, виданого 22 квітня 2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року залишено без змін.

20 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» звернулося до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

18 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі (8 000 грн).

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування статті 141 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частин першої-другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 15 листопада 2024 року у справі № 756/12382/19 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання відповідних доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Як встановлено апеляційним судом, ТОВ «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» до закінчення судових дебатів зроблено заяву, що докази на підтвердження судових витрат та їх розмір буде подано до суду відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, без зазначення будь-яких поважних причин неможливості подання доказів про понесені або очікувані витрати на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до поданої 20 лютого 2025 року заяви про ухвалення додаткового судового рішення ТОВ «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» посилалося на те, що товариству надана правова допомога при розгляді справи в апеляційному суді адвокатом Горлатим О. В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 10 січня 2025 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору про надання правничої допомоги, виходячи зі складності справи, адвокат та клієнт узгодили розмір та вартість послуг в судах і домовились встановити гонорар адвоката у фіксованому розмірі: в Київському апеляційному суді - у сумі 8 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції оцінивши подані заявником документи встановив, що з урахуванням фіксованого розміру гонорару адвоката та надання усіх послуг до ухвалення рішення у справі, представник заявника міг подати достатні докази щодо розміру витрат на правничу допомогу до ухвалення судового рішення апеляційним судом.

З огляду на вказане апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки заявник не обґрунтував поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» та змісту ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи, є необґрунтованою.

Подібний підхід застосований в ухвалах Верховного Суду від 12 серпня 2024 року у справі № 686/9133/23, від 16 серпня 2024 року у справі № 755/6672/23, від 23 серпня 2024 року у справі № 758/5321/23.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович