Справа №: 343/561/25
Провадження №: 2/343/379/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 травня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря судового засідання Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернувшись 24.03.2025 до Долинського районного суду з позовною заявою, просить ухвалити рішення, яким:

стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття;

рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , перебуває у шлюбі з громадянином ОСОБА_2 , який вони зареєстровали 14 лютого 2012 року.

За час спільного сімейного проживання в них народилися дві дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями, погрожувати та застосовувати фізичне насильство в сім`ї. У зв`язку з такою поведінкою відповідача, спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим.

Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, не цікавиться купівлею продуктів харчування та не бере участі в інших побутових витратах, необхідних для утримання їхніх дітей. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є особою працездатного віку. Наданий момент їхні діти перебувають лише на її утриманні.

Належний рівень життя дітей вона сама не може забезпечити, тому батько, який є працездатним та здоровим, може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 цивільна справа № 343/561/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.15).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/561/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Призначено підготовче судове засідання на 10.04.2025.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.16).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2025 року (а.с.20).

В судове засідання призначене на 25.04.2025 з`явився представник відповідача адвокат Коцкович В.М. ( ордер серії АТ №1088491 а.с.28), який заявив клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому матеріалів справи для ознайомлення, що судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 01.05.2025.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоч про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. 14.04.2025 на адресу суду позивачка подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання на виклики не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.26,27) за адресою його останньої реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с.18), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.21-22).Судові повістки, які направлялись відповідачу, повернулись в Долинський районний суд з відміткою "за терміном" (а.с.36,39). Відзиву на позов відповідачем не подано.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коцкович Р.М. в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.33).Відзиву на позовну заяву представником відповідача також не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , та його представником адвокатом Коцкович Р.М. у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан

здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Про те, що сторони перебувають у шлюбі, який вони зареєстрували 14 лютого 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №17, свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.2012 (а.с.10).

Під час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , про що свідчать копії свідоцтв серії НОМЕР_2 від 23.02.2012 (а.с.11) та серії НОМЕР_3 від 14.10.2013 (а.с.12).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, малолітні діти сторін по справі проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача.

Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання малолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів, підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 133, 137, 141, 258 , 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задоволити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 24 березня 2025 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. Тураш