КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7519/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі: адвоката Коваль М. С., в інтересах ОСОБА_1 ,

адвоката Бузанова Д. В., в інтересах ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником Бузановим Дмитром Вікторовичем ,

на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Диби О. В.

від 11 травня 2023 року

у цивільній справі № 756/572/23 Оболонського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що позивач з 07.12.2012 перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2022 розірвано.

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що 05.08.2021 між сторонами укладений договір про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П., зареєстрований у реєстрі за № 6967. За умовами вказаного договору сторони погодили порядок, розмір і строки виплати батьком ОСОБА_2 матеріальної допомоги (аліментів) на дітей відповідно до встановленого графіку: 10 числа кожного календарного місяця на картковий рахунок номер НОМЕР_1 у розмірі 22 000,00 грн, 20 числа кожного календарного місяця на картковий рахунок номер НОМЕР_1 у розмірі 22 000,00 грн, в останній день кожного календарного місяця на картковий рахунок номер НОМЕР_1 у розмірі 22 000,00 грн.

Також зазначала, що 18.12.2021 між сторонами укладений договір про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О. А., зареєстрований за № 198, згідно з умовами якого сторони визначили проживання дітей за адресою позивача.

У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рубльової К. О. із заявою про вчинення виконавчого напису.

05.10.2022 приватний нотаріус вчинила виконавчий напис про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021 у розмірі 444 000,00 грн за період з 01.02.2022 до 01.10.2022. Проте позивач позбавлена можливості пред`явити вказаний виконавчий напис до виконання у зв`язку із законодавчою забороною на стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів у період дії режиму воєнного стану.

Станом на 01.10.2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів з урахуванням інфляційних втрат та пені становить 951 872,53 грн.

Посилаючись на викладене, та з урахуванням збільшених позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстрованим у реєстрі за № 6967, у розмірі 951 872,53 грн, з них: основний борг - 874 517,00 грн, інфляційні втрати - 74 362,93 грн, пеня - 2 992,60 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021 в розмірі 951 872,53 грн, з яких: основна сума боргу в розмірі 874 517,00 грн, інфляційні втрати - 74 362,93 грн та пеня - 2 992,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 9 518,72 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі, що підписана представником Бузановим Д. В. , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 , просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказував, що справа розглянута без належного повідомлення відповідача. Позивач, знала про те, що відповідач перебуває за кордоном, не проживає за адресою місця реєстрації, яка вказана в позовній заяві. Крім того, позивачка сама проживає за кордоном, в королівстві Швеції. Таким чином, підсудність справи за участі громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, мала бути визначена в порядку, визначеному ст. 29 ЦПК України.

Щодо розміру заборгованості вказував на те, що позивачкою допущено помилки при подані розрахунків заборгованості за договором, внаслідок чого було стягнуто необґрунтовану суму основного боргу у розмірі 874 517 грн, хоча сума боргу станом на 01.03.2023 складала 691 300 грн, доказом чого є відповідний розрахунок, долучений до апеляційної скарги.

Зауважував, що нарахувань у вигляді інфляційних витрат не застосовуються до сімейних правовідносин, адже за порушення порядку сплати аліментів Сімейним кодексом передбачена лише пеня.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Коваль М. С., в інтересах ОСОБА_1 , просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, заочне рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Бузанов Д. В., в інтересах ОСОБА_2 , підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Адвокат Коваль М. С., в інтересах ОСОБА_1 , заперечив проти апеляційної скарги, вважаючи заочне рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення адвоката Коваль М. С., в інтересах ОСОБА_1 , адвоката Бузанова Д. В., в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву до неї, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свого обов`язку зі сплати аліментів в обумовлені договором порядок, розмір і строки не виконав, допустив несвоєчасність сплати платежів та не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.03.2023 у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 874 517,00 грн за період з серпня 2021 року до березня 2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції також зробив висновок, що з відповідача на користь позивача слід стягнути в межах заявлених позовних вимог пеню у розмірі 2 992,60 грн та інфляційні втрати у розмірі 74 362,93 грн.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2012, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2022 було розірвано.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.08.2021 між сторонами укладено договір про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстрований у реєстрі за № 6967, за умовами якого сторони погодили порядок, розмір і строки виплати батьком ОСОБА_2 матеріальної допомоги (аліментів) на дітей у відповідності до встановленого графіку: 10 числа кожного календарного місяця на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 22 000 грн, 20 числа кожного календарного місяця на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 22 000 грн, в останній день кожного календарного місяця на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 22 000 грн.

Судом також встановлено, що 18.12.2021 між сторонами укладено договір про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О. А. та зареєстрований за № 198, згідно якого сторони визначили проживання дітей за адресою позивача.

Згідно ст. 196 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рубльової К. О. із заявою про вчинення виконавчого напису.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказувала, що 05.10.2022 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №638, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021 у розмірі 444 000 грн. за період з 01.02.2022 по 01.10.2022.

Однак, позивач позбавлена можливості пред`явити вказаний виконавчий напис до виконання у зв`язку із законодавчою забороною подальшого виконання виконавчого напису та стягнення заборгованості на його підставі у період дії режиму воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог чинного законодавства аліментний платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого обов`язку зі сплати аліментів в обумовлені договором порядок, розмір і строки не виконав, чим допустив несвоєчасність сплати платежів та не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.03.2023 у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів у період з серпня 2021 року по березень 2023 року.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитись із розрахунком, що здійснений позивачем, відповідно до якого заборгованість становить 874 517 грн, оскільки він не у повній мірі узгоджується з наявними в матеріалах справи доказам та має арифметичну помилку.

Розмір заборгованості, яка виникла внаслідок несвоєчасної сплати аліментів за період з 01 серпня 2021 року по 23 березня 2023 року за розрахунком здійсненим апеляційним судом становить 852 517 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, сума боргу станом на 01.03.2023 складала 691 300 грн, не знайшла підтвердження, адже у розрахунку здійсненому позивачкою, що перевірений апеляційним судом враховані усі здійснені відповідачем платежі.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів підлягає зміні, а розмір аліментів зменшенню з 874 517 грн до 852 517 грн.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 74 362 грн 93 коп. та пені в сумі 2 992 грн 60 коп. колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 8 Сімейного кодексу України визначає, що у разі якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Положеннями статті 196 Сімейного кодексу, що встановлюють відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину, визначено що нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми застосовуються до простроченої оплати додаткових витрат на дитину.

Зважаючи на наведене застосування судом першої інстанції у спірних правовідносинах ст. 625 ЦК України є помилковим.

Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу також визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Водночас, в абзаці 4 пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена статтею 196 СК України санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це у договорі.

Як слідує зі змісту договору про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прямої вказівки щодо можливості застосування до відповідача санкції у вигляді пені за несвоєчасну сплату аліментів, сторонами погоджено не було.

Отже підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 74 362 грн 93 коп. та пені в сумі 2 992 грн 60 коп. відсутні, в зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута без належного повідомлення відповідача, не знайшли підтвердження, адже судові повідомлення й виклики направлялись судом у встановленому цивільним процесуальним законом порядку за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Щодо перебування сторін за кордоном та наявності підстав для визначення підсудності справи у порядку ст. 29 ЦПК України, колегією суддів відхиляються як безпідставні, з огляду на наступне.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю (частина перша та друга статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

У частині першій статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (стаття 63 Закону України «Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є громадянами України, мали останнє спільне місце проживання в Україні, й на час розгляду справи постійне місце проживання зареєстровано в України. Доказів обрання ними іншої країни у якості постійного місця проживання матеріали справи не містять. Отже позивачка, як громадянка України, що має в Україні місце постійного проживання, мала усі підстави для подання позову до Оболонського районного суду м. Києва, зважаючи на адресу місця постійного проживання (реєстрації) відповідача в Україні.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що з підстав визначених ст. 376 ЦПК України заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 74 362 грн 93 коп. та пені в сумі 2 992 грн 60 коп. підлягає скасування із ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В частині розміру стягуваних аліментів рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року підлягає зміні, а розмір аліментів зменшенню з 874 517 грн до 852 517 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає зменшенню сума стягнутого з відповідача на користь держави судового збору з 9 518 грн 72 коп. до 4 239 грн 37 коп.

Судовий збір в сумі 741 грн 28 коп. за подачу апеляційної скарги підлягає компенсації ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником Бузановим Дмитром Вікторовичем , задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 74 362 грн 93 коп. та пені в сумі 2 992 грн 60 коп. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Змінити рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року в частині розміру стягуваних аліментів, зменшивши їх розмір з 874 517 грн до 852 517 грн.

Зменшити суму стягнутого з ОСОБА_2 судового збору на користь держави з 9 518 грн 72 коп. до 4 239 грн 37 коп.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 741 грн 28 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 квітня 2025 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко