Справа №295/3954/25
У х в а л а

про залишення позову без руху

01 травня 2025 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь в порядку спадкування кошти, які за життя належали її брату ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 453228,03 грн, на які він має право на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2021, справа № 240/20666/20.

Згідно з ухвалою суду від 01.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не були надані документи, які підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору; позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що позивач до позовної заяви не долучила докази, які підтверджують сплату нею судового збору з вимоги немайнового характеру в розмірі 4532,30 грн.

28.04.2025 на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2025 ОСОБА_1 повторно долучила клопотання про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, до якого долучила відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2024 рік.

Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, додані до нього документи, суд дійшов такого висновку.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обгрунтовуючи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на скрутне матеріальне становище, вказує, що вона не працює, на підтвердження чого долучила відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2024 рік, згідно з якими в неї відсутній будь-який дохід, окрім отримання виплат за земельний пай.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність офіційного доходу у позивачки не є автоматичною підставою вважати, що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі.

При цьому суд враховує, що позивач звернулась до суду за захистом майнових прав, які виникли зі спадкових правовідносин, претендує на отримання в спадщину грошових виплат, а відтак справа не належить до категорії, за предметом регулювання якої позивач може бути звільнена від сплати судового збору в повному обсязі.

З огляду на те, що вирішення питання про звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, таке право застосовується у виключних випадках; право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, суд дійшов висновку про можливість зменшення суми судового збору, який підлягає сплаті, а вказані позивачем причини не є достатніми для звільнення її від сплати судового збору в повному обсязі.

На підставі норм ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе зменшити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем, до 1211,20 грн, що становить мінімальний розмір. На переконання суду така сума судового збору не поставить позивачку, яка претендує на грошові кошти в порядку спадкування, в скрутне матеріальне становище, і не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Таким чином, беручи до уваги те, що судом відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про зменшення судового збору, який підлягає сплаті до 1211,20 грн, на підставі ст. 177 ЦПК України позовна заява повторно підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для сплати судового збору. Реквізити для сплати судового збору зазначені в ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 01.04.2025.

Керуючись ст. 175-177, 185України, суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору та визначити його в сумі 1211,20 грн.

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для надання суду квитанції про сплату судового збору сім календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька