Провадження №: 2/336/1701/2025
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пенсі за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена позовна заява відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 24.06.2008 року по 13.05.2022 року в розмірі 227 824,25 грн.

В обґрунтування позову зазначає,що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2008 року справа № 2-2712/08 з відповідача стягували на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років, що стало підставою припинення стягнення аліментів з відповідача.

Відповідач належним чином не виконував свої обов`язки, покладені на нього вказаним вище рішенням суду щодо утримання дитини, а саме, жодного разу не сплатив аліменти.

Так, станом на дату подання позову відповідач має заборгованість за аліментами в розмірі 227 824,25 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останньої. Зазначені документи відповідач отримав про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення.

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.05.2013 року був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до розрахунків заборгованості від:

- 12.03.2019 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2008 року по лютий 2019 року у розмірі 104 223,25 грн;

- 16.02.2023 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з березня 2019 року по травень 2022 року у розмірі 227 824,25.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про необхідність утримувати дитину. Проте, свої зобов`язання не виконував, оскільки взагалі не сплачував аліменти.

Оскільки платником аліментів не доведено погіршення матеріального стану чи зміни сімейного стану в розумінні ст. 196 ч. 2 КК України, що унеможливлювало сплачувати аліменти вчасно та зумовило виникнення заборгованості, з наданих письмових доказів встановлено, що відповідач взагалі не сплачував аліменти, тому суд вважає, що позивачем правомірно нарахована пеня, як дієвий стимул належного виконання обов`язку та вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскільки розмір нарахованої пені не перевищує суми заборгованості по сплаті аліментів.

За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 24.06.2008 року по 13.05.2022 року в розмірі 227 824,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 . Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

28.04.25