ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Харків

справа № 953/2134/24

провадження № 22-ц/818/1803/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Савенко М.Є.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року в складі судді Губської Я.В., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь сплачених коштів за договором у розмірі 43300грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2023 між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 було укладено договори про надання правової допомоги №18112311, №18112312, №18112310 та 27.12.2023 за №27122304, за якими передбачалося надання послуг позивачці.

Відповідно до договору від 18.11.2023 №18112311, за допомогу у зборі документів, адвокатські запити, підготовку заяв позивачем, вартість послуг становить 20000 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 19700 грн 21.11.2023, строк його виконання 18.01.2024.

За договором між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 від 18.11.2023 №18112312 за правову допомогу та складання проекту позовної заяви вартість предмету договору складає 9000 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 8700 грн 25.12.2023, строк його виконання 18.01.2024.

За договором між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 від 18.11.2023 №18112310 за правову допомогу у вигляді участі в судовому засіданні вартість предмету договору складає 5300 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 5000 грн 25.12.2023, строк його виконання 18.01.2024.

27.12.2023 між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 укладено договір №27122304, предметом якого є складення проекту позовної заяви, вартість складає 9000 грн, які були сплачені у день укладення, строк його виконання передбачено до 05.01.2024. Загальна сума, сплачена позивачем за вищевказаними договорами становить 43300грн, послуги позивачу надані не були, відповідь на претензію не надійшла, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 43300 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що що відповідачем, як виконавцем договору про надання послуг умови цього договору фактично не виконано в обумовлений договором строк, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження.

Не погодившись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не правильно встановив характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Позивачка повинна була разом з вимогою про стягнення коштів заявляти вимогу про розірвання договорів про надання правової допомоги, які діють і на теперішній час, а тому остання обрала неналежний спосіб захисту.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи відповідно до договору між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 від 18.11.2023 №18112311, за правову допомогу у зборі документів, адвокатські запити, підготовку заяв позивачем була сплачена вартість послуг, яка становить 20000 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 19700 грн 21.11.2023, зазначено строк його виконання 18.01.2024.(а.с.5)

За договором між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 від 18.11.2023 №18112312 за правову допомогу та складання проекту позовної заяви вартість послуг складає 9000 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 8700 грн 25.12.2023, строк його виконання 18.01.2024.(а.с.6)

За договором між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 від 18.11.2023 №18112310 за правову допомогу у вигляді участі в судовому засіданні вартість предмету договору складає 5000 грн, які сплачено ОСОБА_1 18.11.2023 300грн та 5000 грн 25.12.2023, строк його виконання 18.01.2024 (а.с.7).

27.12.2023 між ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» та ОСОБА_1 укладено договір №27122304, предметом якого є складення проекту позовної заяви, вартість послуг складає 9000 грн, які були сплачені у день укладення, строк його виконання передбачено до 05.01.2024. (а.с.4).

Загальна сума, сплачена позивачем за вищевказаними договорами становить 43300 грн.

Доказів на підтвердження виконання умов вказаних договорів відповідачем протягом розгляду справи не надано.

Матеріали справи не містять акта наданих послуг з визначенням обсягу виконаних робіт та розрахунку їх вартості, складеного адвокатом відповідно до умов договору.

Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться).

Відповідно частини першої статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст.509 ЦК передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ст. 530 ЦК передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.622 ЦК у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст.612 цього Кодексу), боржник звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

У ст.631 ЦК зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Посилання апелянта на обрання позивачкою неналежного способу захисту не відповідає вимогам закону та матеріалам справи, оскільки на час подання позовної заяви строки дії договорів закінчились.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Долучений до відзиву на позовну заяву акт приймання - передачі послуг № 18112311 до договору про надання правничої допомоги № 18112311 від 12 лютого 2024 року не підписаний замовником.

Інших актів приймання-передачі наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідь Департаменту служб у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради та Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради(а.с.62-63) на адвокатські запити не можна вважати належним доказом надання відповідачем правової допомоги.

Будь яких доказів, щодо складання запитів в інтересах ОСОБА_1 , проектів позовних заяв, запитів, заяв/звернень адвоката в інтересах ОСОБА_1 , як і консультацій, супроводження правочину, надання консультацій, участь в судовому засіданні, як і доказів, на обґрунтування позиції відповідача щодо несумлінної поведінки позивачки ОСОБА_1 в наданні доказів відповідачем не представлено.

Посилання представника відповідача на неналежне виконання обов`язків замовником за договором не підтверджені протягом судового розгляду належними та допустимими доказами.

Доводи відповідача щодо недоцільності складання проекту позовної заяви, за умови наявності неповного пакету документів не заслуговує на увагу, оскільки ця послуга була сплачена двічі позивачкою за договорами від 18.11.2023 та 27.11.2023, однак також не була надана в обумовлені строки.

Таким чином, в супереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання укладених з позивачкою договорів про надання правничої допомоги.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем, як виконавцем договорів про надання послуг умови цих договорів фактично не виконані в обумовлений в цих договорах строк.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують зроблені судом висновки у спірних правовідносинах, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Підстави для перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Керуючись ст. 367, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

М.Є. Савенко