Номер провадження: 22-ц/813/3451/25
Справа № 507/2042/24
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фермерське господарство «ГРУТ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року у складі судді Вужиловського О.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року, Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фермерське господарство «ГРУТ» про дострокове розірвання договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом та стягнення судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що 01 квітня 2024 року на підставі протоколу №1.RE001-UA-222 про результати електронних земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19 березня 2024 року між Любашівською селищною радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди № 39 землі площею 15.9810 га для цілей рибогосподарських потреб, кадастровий номер :01:001:1144 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом (ставок) Боківський ставок № 2, місце розташування на території Любашівської селищної ради в Подільському районі Одеської області, строком на 25 років. Згідно п. 38 вказаного Договору, договір припиняється у разі: порушення умов користування об`єктами оренди; розірвання договору. Згідно п. 39 Договору цей догові може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання стороною обов`язків, передбачених договором. Відповідачем було порушено п.15, 16, 18 Договору про оренду землі, а саме: відповідач чинить перешкоди Ф/г «Грут» щодо забору води із ставку для крапельного поливу відповідно до отриманого дозволу на спец водокористування; відповідачем не здійснено заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкту, що також може вплинути на рівень води; відповідач використовує об`єкт оренди без дотримання вимог Водного та Земельного кодексу України, а саме не зареєстрував водойму, не проводить зариблення водойми, не звітує щодо вилову риби. Перешкоди щодо водокористування третьою особою відповідач чинить словесно забороняючи забір води, висловлює погрози. Відповідач приступив до використання водойми до державної реєстрації права оренди землі, яке було зареєстровано 23 квітня 2024 року. Приймаючи до уваги викладене, просили задовольнити позовні вимоги та розірвати договір оренди землі № 39, укладений між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 , просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт систематичного порушення умов договору оренди землі відповідачем та відповідно спричинення істотної шкоди позивачу. Так, на момент укладенні договору оренду землі відповідачу не було роз`яснено про наявність дозволу на спеціальне водокористування, тому відповідач намагався зберегти об`єкт оренди, а не перешкоджати використання води згідно дозволу на водозабір та спецводокористування. Відповідачем було проведено ряд робіт по очищенню води в ставку, прибирання очерету на ставку, укріплення греблі. Так, в позовній заяві йде мова про нібито недопуск ОСОБА_1 представників ФГ «ГРУТ» до земельної ділянки 02.04.2024 року, 14.05.2024 року, 18.06.2024 року, 24.07.2024 року для здійснення дій відповідно до Дозволу на спеціальне водокористування № 186/ОД/49-д23 від 08.08.2023 року, однак вказані обставини недоведені. Так, 02.04.2024 року невстановлені особи вели будівельні роботи на земельній ділянці :01:001:1144. Вказані особи не надали ані ОСОБА_1 , ані працівникам поліції на ознайомлення будь-які дозвільні документи, з огляду на вказане, не розуміючи наміри групи невстановлених осіб була викликана поліція для недопущення порушення умов Договору оренди та діючого законодавства.

Також відповідачка зазначала, що з метою належного виконання умов Договору оренди вона неодноразово зверталася до Любашівської селищної ради, правоохоронних органів про зловживання ФГ «ГРУТ» дозволом на спеціальне користування через що, існування водного об`єкту з часом взагалі може стати під сумнівом. На звернення ОСОБА_1 Любашівська селищна рада 04.04.2024 року письмово попереджувала голову ФГ «ГРУТ» ОСОБА_2 про необхідність припинення будь-яких будівельних, земляних робіт, в тому числі підготовчих, з метою практичного здійснення спеціального водокористування за отриманим 08.08.2023 року Дозволом № 186/ОД/49д-23 до оформлення робіт у відповідності з вимогами чинного законодавства України. У зв`язку з тим, що ФГ «ГРУТ» проігнорувало письмове попередження Любашівської селищної ради від 04.04.2024 року та продовжувало виконання будівельних робіт Любашівська селищна рада 14.05.2024 року повторно письмово попередила голову ФГ «ГРУТ» про необхідність припинення будь-яких робіт. Крім того, згідно дозволу на спеціальне водокористування № 186/ОД/49д-23 від 08.08.2023 року, забір води з Боківського ставка № 2 повинен здійснюватися за допомогою наземного трубопроводу, однак ФГ «Грут» не зважаючи на обмеження встановлені дозвільним документом за допомогою важкої будівельної техніки здійснював прокладання підземних комунікаційних систем. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактів порушення відповідачем умов договору оренди землі, в відтак і відсутні підстави для розірвання вказаного договору оренди.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФГ «ГРУТ» заперечень чи пояснень на позовну заяву не надало.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року позовні вимоги Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області залишені без задоволення.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем умов договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом № 39, укладеного між Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області та ОСОБА_1 01 квітня 2024 року належними та допустимими доказами, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити в повному обсязі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було належно оцінено порушення відповідачем умов договору оренди, зокрема ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Відповідач створив перешкоди у користуванні водними ресурсами, що стало підставою для порушення договору оренди, а також для невиконання умов договору оренди щодо використання земельної ділянки для рибогосподарських потреб. Суд не врахував, що відповідач, перешкоджаючи реалізації прав на спеціальне водокористування, порушив права ФГ «ГРУТ», який отримав відповідний дозвіл. Такі дії є прямим порушенням ст. 51 Водного кодексу, що передбачає захист прав спеціальних водокористувачів від перешкод у реалізації цих прав. Умови договору оренди чітко визначають, що земельна ділянка передана в оренду для здійснення рибогосподарської діяльності, в тому числі для використання водних ресурсів. Відповідач, свідомо перешкоджаючи використанню води, порушив пункт 15, 16 і 18 договору оренди, які передбачають, що використання об`єкта оренди має здійснюватися без створення перешкод у використанні водних ресурсів та відповідно до умов спеціального водокористування. Дії Відповідача, які призвели до перешкод у використанні водних ресурсів, спричинили реальну загрозу екологічному стану водного об`єкта, що є порушенням норм екологічного законодавства України. ФГ «ГРУТ» мав право користуватися водними ресурсами для зрошення, однак Відповідач, створюючи перешкоди, поставив під загрозу не лише господарську діяльність, але й екологічну ситуацію.

Доводи скарги також мотивовані тим, що судом порушено норми процесуального права. Так,

суд не здійснив повної та всебічної оцінки наданих позивачем доказів, зокрема тих, що підтверджують факти перешкод у використанні водних ресурсів. Суд не врахував численні звернення ФГ «Грут» до органів місцевої влади та правоохоронних органів, що підтверджують, що відповідач створював перешкоди у реалізації спеціального водокористування. Невиконання вимог щодо обґрунтованості рішення (ст. 209 ЦПК України) полягає в тому, що судове рішення не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, оскільки не були належно оцінені обставини, що підтверджують істотні порушення договору оренди та законодавства. Суд, відхиляючи аргументи Позивача щодо істотної шкоди, не надав належної уваги тим фактам, що підтверджують порушення умов договору оренди та вплив цього на господарську діяльність позивача.

Скаржником також зазначено, що невірна оцінка фактичних обставин справи (ст. 214 ЦПК України) полягає в тому, що судом не враховані усі фактичні обставини, які підтверджують, що відповідач свідомо перешкоджав реалізації прав позивача на водокористування, що призвело до істотної шкоди. Протягом всього процесу позивач надавав конкретні докази щодо перешкод у використанні води, що були проігноровані судом. Всі ці обставини повинні були бути належно оцінені судом при прийнятті рішення. Суд помилково зробив висновок про те, що Відповідач нібито не знала та не могла знати про наявність дозволу на спеціальне водокористування для ФГ «ГРУТ», а тому діяла в межах прав, «захищаючи» земельну ділянку від втручання невідомих осіб.

Доводи скарги також мотивовані тим, що суд помилково констатує, що позивачем не доведено факту завдання істотної шкоди та не визначено конкретних дій відповідача, які призвели до цієї шкоди. Однак це твердження не відповідають дійсності, оскільки позивач надав достатні докази і аргументи, що підтверджують наявність реальної шкоди, завданої відповідачем, а саме: шкода від перешкод у реалізації дозволу на спеціальне водокористування.

Позиція відповідача та третьої особи в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року залишити без задоволення, оскільки з доводів апеляційної скарги не зрозуміло про перешкоджання у реалізації яких прав позивача у водокористуванні йде мова, так як останні відсутні у позивача. Зазначає, що вона вчиняла всі можливі дії з метою збереження та охорони водного об`єкту та виконання умов договору.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФГ «ГРУТ» надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких останній просить скасувати рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року повністю і ухвалити нове рішення, яким достроково розірвати договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, оскільки ОСОБА_1 не проводиться діяльність відповідно до передбаченої договором оренди мети та обов`язків, не здійснюється зариблення, не подаються звіти, не сплачуються податки.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 03.04.2025 та проведеному в режимі відеоконференції з`явилася: представник Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області Садова Г.В.

ОСОБА_1 та представник ФГ «ГРУТ» до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області задоволенню не підлягає.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

01.04.2024 на підставі протоколу № 1.RE001-UA-222 про результати електронних земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19.03.2024 між Любашівською селищною радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди №39 землі площею 15.9810 га для цілей рибогосподарських потреб, кадастровий номер :01:001:1144 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом (ставок) Боківський ставок №2, місце розташування на території Любашівської селищної ради в Подільському районі Одеської області, строком на 25 років. Вказане право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 23.04.2024 (том І: а.с. 16-36).

Згідно п.п. 18, 19 Договору оренди землі № 39 від 01.04.2024, укладеного між сторонами, експлуатація водосховищ і ставків здійснюється відповідно до встановлених Держводагенством режимів роботи. Водний об`єкт використовується без створення перешкод у здійсненні права загального водокористування та у здійсненні спеціального водокористування відповідно до виданих дозволів. Не допускається зміна нормального підпертого рівня ставка в період нересту риби, розорювання земель, а також здійснення городництва та садівництва, зберігання та застосування пестицидів і добрив, влаштування літніх таборів для худоби, будівництво будь-яких споруд, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, кладовищ та інш. (том І: а.с. 8).

Згідно дозволу на спеціальне водокористування № 186/ОД/49д-23 від 08.08.2023 ФГ «ГРУТ» дозволено забір води з Боківського ставка № 2 09.08.2024 року (том І: а.с. 37).

Встановлено, що згідно Акту обстеження земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1144 від 23.06.2024 року, складеного Комісією позивача зафіксовано, що: «Встановлений обов`язок орендаря здійснювати заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, проте протягом багатьох років фактичного користування об`єктом оренди жодних заходів з поліпшення або охорони екологічного стану орендарем не вжито, що також може впливати на рівень води у водоймі. Так, не вживались заходи щодо укріплення берегів, виїмки ґрунту, поглиблення ставка, зрошувальних каналів, в тому числі для боротьби із зайвою водяною рослинністю. Враховуючи, що ставок - це штучна замкнута водойма, джерелом наповнення якої є талі та дощові води, а також підземні ґрунтові води, водойма потребує постійного догляду, оскільки стічні води заповнюватимуть її різного роду осадами, утворюючи так званий мул, а залишки органічних речовин, які потрапляють у воду внаслідок змивання до водойми листя, гілок та різноманітного сміття, можуть призвести до цвітіння води та поширення в ній бактерій. Таким чином, у разі подальшого використання об`єкту оренди ОСОБА_1 є реальні ризики осушення, забруднення водойми та повного знищення».

На адресу Відповідача направлено повідомлення про розірвання Договору оренди.

12.07.2024 відбулося пленарне засідання ХХХІІ чергової сесії Любашівської селищної ради VIII скликання, на якому одним із питань було питання «Про дострокове припинення договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 01.04.2024 року № 39, укладеного між ОСОБА_1 та Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області».

За результатами голосування по вказаному питанню рішення не було прийнято (том І: а.с.80-85).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.

Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно постанови ВП ВС від 27.11.2018 року у справі № 912/1385/17 при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного порушення умов договору, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України щодо істотності порушення договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У доводах апеляційної скарги, Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області посилається на те, що судом не було належно оцінено порушення відповідачем умов договору оренди, зокрема ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Відповідач створив перешкоди у користуванні водними ресурсами, що стало підставою для порушення договору оренди, а також для невиконання умов договору оренди щодо використання земельної ділянки для рибогосподарських потреб. Суд не врахував, що відповідач, перешкоджаючи реалізації прав на спеціальне водокористування, порушив права ФГ «ГРУТ», який отримав відповідний дозвіл. Такі дії, на думку скаржника, є прямим порушенням ст. 51 Водного кодексу, що передбачає захист прав спеціальних водокористувачів від перешкод у реалізації цих прав.

Вищевказані доводи скаржника оцінюються колегією суддів критично, виходячи з наступного.

Так, відповідно до абз.5 п.32 Договору оренди, Орендар зобов`язаний здійснювати заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених Держводагенством режимів роботи.

Заперечуючи проти доводів позову, ОСОБА_1 зазначала, що вона вчиняла всі можливі дії з метою збереження та охорони водного об`єкту та виконання умов Договору.

Зокрема, як встановлено матеріалами справи, 02.04.2024 не встановлені особи вели будівельні роботи на земельній ділянці :01:001:1144. Вказані особи не надали ані ОСОБА_1 , ані працівникам поліції на ознайомлення будь-які дозвільні документи.

Також як встановлено судом, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Любашівської селищної ради та правоохоронних органів про зловживання ФГ «ГРУТ» дозволом на спеціальне користування через що, існування водного об`єкту з часом загалі може стати під сумнівом.

На звернення ОСОБА_1 Любашівська селищна рада 04.04.2024 письмово попереджувала голову ФГ «ГРУТ» ОСОБА_2 про необхідність припинення будь-яких будівельних, земляних робіт, в тому числі підготовчих, з метою практичного здійснення спеціального водокористування за отриманим 08.08.2023 дозволом №186/0Д/49-23 до оформлення робіт у відповідності з вимогами чинного законодавства України. 14.05.2024 Любашівська селищна рада повторно письмово попередила голову ФГ «ГРУТ» про необхідність припинення будь-яких робіт.

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами, а саме 02.04.2024, 07.04.2024, 14.05.2024.

Згідно листа Любашівської селищної ради від 28.05.2024 №1731/02-20 ФГ «ГРУТ» не надавало Любашівській селищній раді проект будівництва встановлення трубопроводу для забори води з Боківського ставка;ФГ «ГРУТ» погоджено схему прокладання труб з Боківського ставка N? 2 до земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:003:0351 рішенням викопавчого комітету від 19.04.2024 року N? 125 «Про погодження фермерському господарству «ГРУТ» схеми прокладання труб із Боківського ставка N? 2 за адресою: с. Велике Бокове (за межами населеного пункту) Подільський район, Одеська область»; ФГ «ГРУ1» погоджено робочий проект зовнішнього електропостачання насосної станції зрошування рішенням виконавчого комітету селищної ради від 19.04.2024 N? 126 «Про погодження фермерському господарству «ГРУТ» робочого проекту зовнішнього електропостачання насосної станції зрошування за адресою: с.Велике Бокове за межами населеного пункту, Подільський район Одеська область»;Любапівською селищною радою направлено листи Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), до Державного агентства водних ресурсів України щодо роз`яснення, чи є допустимим використання водних ресурсів рибогосподарського об`єкта для краплинного зрошення, а також зазначено, що відбувається земляні роботи, які не передбачені дозволом на спец, водокористування; додатково селищною радою направлені листи- попередження ФГ «ГРУТ» щодо припинення будівельних (земляних) робіт, які не передбачені дозволом на спеціальне водокористування та погребують виготовлення проектів на будівництво (том І: а.с. 111).

З урахуванням наведеного, доводи позивача про порушення відповідачем умов договору оренди є необґрунтованими.

Безпідставними є і твердження скаржника про те, що дії Відповідача, які призвели до перешкод у використанні водних ресурсів, спричинили реальну загрозу екологічному стану водного об`єкта, що є порушенням норм екологічного законодавства України, оскільки перевірка стану земельної ділянки можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області екології та ґрунтознавства. Натомість даних про те, що така експертиза була проведена, позивачем до суду надано не було. Не заявлено про призначення такої і в суді першої інстанції.

Акт про обстеження земельної ділянки від 23.07.2024 не містить конкретних фактів порушень, які б надавали можливість встановити підстави для розірвання договору. Крім того, в акті зазначено, що протягом багатьох років фактичного користування об`єктом оренди жодних заходів з поліпшення або охорони екологічного стану орендарем не вжито, проте акт складений 23.07.2024, а договір оренди укладений 01.04.2024, що є підтвердженням необ`єктивного відображення обставин щодо вини саме ОСОБА_1 .

Твердження скарги про порушення судом норм процесуального права, зокрема про те, що суд не здійснив повної та всебічної оцінки наданих позивачем доказів є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем умов договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом № 39, укладеного між Любашівською селищною радою Подільського району Одеської області та ОСОБА_1 01.04.2024 належними та допустимими доказами, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.05.2025

Головуючий

Судді: