справа № 755/1131/25
провадження № 22-ц/824/8570/2025
головуючий у суді І інстанції Катющенко В.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року про передачу справи за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТА-АЛЬЯНС» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» про захист прав споживачів.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просила суд: зобов`язати відповідача замінити телефон (смартфон Xiaomi mi 11 Lite 5G NE 8/128 Blue) на належної якості товар; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 8 000 грн; судові витрати покласти на позивача та стягнути на її користь розмір понесених витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» про захист прав споживачів передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (03680, м. Київ, вул. Максима Кривоноса, б. 25).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Тищенко Н.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та зобов`язати Дніпровський районний суд м. Києва прийняти справу № 755/1131/25 до розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що звертаючись до суду із позовними вимогами на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», позивач скористався своїм правом, передбаченим п. 5 ст. 28 ЦПК України, та подав позов до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем свого проживання.

Вказує, що позов про захист прав споживачів подається до суду: за місцем проживання споживача, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору - на вибір позивача (ст.28 ЦПК України) - місце заподіяння шкоди - відділення магазину з вивіскою «Київстар» за адресою АДРЕСА_1 . Адреса місце проживання позивача ( ОСОБА_1 ) є АДРЕСА_2 ).

Наголошує, що до позовної заяви надано копію паспорта позивача ( ОСОБА_1 ), на стор.13 якого вказано місце реєстрації проживання позивача: АДРЕСА_2 ). Окрім того, дана адреса відповідає електронному витягу територіальної громади: позивач з 24 жовтня 2017 року проживає за адресою АДРЕСА_2 ).

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 9 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про передачу справи на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1058583 від 23 січня 2025 року особу ОСОБА_1 не знайдено, що свідчить про відсутність підтвердження зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання позивача за адресою, вказаною у позовній заяві. Також суд вказав на те, що заявлені позивачем позовні вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії, не можуть розцінюватись як вимоги про відшкодування шкоди, як це визначено в ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується враховуючи наступне.

Згідно із частиною 1 статті 4, 15, 16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ст. 31 ЦПК України).

Вирішуючи питання про підсудність справи слід виходити із характеру спору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Положеннями ст. 28 ЦПК України визначено перелік справ, підсудність яких можлива за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно із ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно із цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

У випадку, коли пред`явлення позову не пов`язано із захистом прав споживачів, встановлена для цих позовів альтернативна підсудність не поширюється.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на виникнення між сторонами спору правовідносин щодо придбання товару. Оскільки товар, як стверджує позивач, відповідачем був проданий неякісний, у позові заявлено вимоги про застосування наслідків, які передбачені ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того, у позові ОСОБА_1 , керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», просила суд зобов`язати здійснити дії та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 8 000 гривень.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для застосування положень п. 5 ст. 28 ЦПК України, оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування шкоди, є помилковими, оскільки позивачем заявлені були і вимоги про захист прав споживачів, і вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Також не відповідають наявним у справі матеріалам висновки суду першої інстанції про відсутність підтвердження зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання позивача за адресою вказаною у позовній заяві

При поданні позовної заяви, ОСОБА_1 вказала адресу, за якою вона зареєстрована та проживає, а саме: АДРЕСА_2 , що територіально віднесено до Дніпровського району міста Києва.

До позовної заяви позивачкою було також долучено копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.12), відповідно до якого місце реєстрації проживання позивача: АДРЕСА_2 . Крім того, дана адреса відповідає електронному витягу територіальної громади, який наданий позивачкою до апеляційної скарги, відповідно до якого позивач з 24 жовтня 2017 року проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Також слід звернути увагу, що норма ч. 5 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися зокрема за зареєстрованим місцем проживання споживача чи за місцемперебування споживача.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання позивачем правил територіальної підсудності та відсутність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд іншого суду.

Отже висновок суду першої інстанції про порушення позивачем правил територіальної підсудності є безпідставним.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба