У х в а л а

28 квітня 2025 року

м. Київ

Справа № 761/39601/19

Провадження № 61-16143ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття апеляційного провадження

касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідача), інтереси якого представляє адвокат Поліщук Юлія Віталіївна,

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до відповідача за участю ОСОБА_3 як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про витребування майна з чужого незаконного володіння та

в с т а н о в и в:

1. У жовтні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила витребувати з чужого незаконного володіння відповідача квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира).

2. 31 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив: витребував з незаконного володіння відповідача квартиру та стягнув з нього 9 989,20 грн судового збору.

3. 7 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

4. 2 грудня 2024 року відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Касаційну скаргу обґрунтував так:

- апеляційний безпідставно залишив без розгляду клопотання відповідача про призначення повторної почеркознавчої експертизи з тих підстав, що його не надіслали позивачці. Суд не врахував, що відповідний обов`язок процесуальний закон покладає на учасника процесу лише тоді, якщо він подає заяви чи клопотання на стадії виконання судових рішень згідно з вимогами статті 183 ЦПК України;

- суди попередніх інстанцій не взяли до уваги висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17 липня 2020 року № 3612/3613/19-32/24713-24729/19-32, згідно з яким експерти встановили, що підпис позивачки на договорі купівлі-продажу від 2 жовтня 2014 року виконаний іншою особою;

- суди обох інстанцій надсилали повістки про призначення судового засідання на адресу спірної квартири, а не за адресою реєстрації відповідача, яку він вказував, зокрема, у клопотаннях про відкладення розгляду справи. Вказане суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах 10 квітня 2019 року № 461/10610/13-ц і від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц;

- суд першої інстанції надіслав відповідачеві SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 31 жовтня 2023 року, однак відповідач не подавав заяву про отримання судової повістки у вказаній формі. Тому суд першої інстанції не врахував висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 201/6092/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2023 року у справі № 693/812/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 травня 2023 року у справі № 201/9898/19, від 3 січня 2024 року у справі № 200/7924/16-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 704/435/19-ц щодо розгляду справи судом за відсутності її учасника, належно не повідомленого про місце, дату і час розгляду справи.

5. 17 січня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу відповідача та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Відповідач мав: додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, надавши відповідну інформацію з документальним підтвердженням (наприклад, копії з матеріалів справи чи відповідь апеляційного суду на запит); зазначити про наявність або відсутність у нього електронного кабінету; надати копії квитанції про сплату судового збору, а також заяви від 13 грудня 2024 року з додатками до неї відповідно до кількості інших учасників справи.

6. 13 лютого 2025 року відповідач подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви додав копії квитанції про сплату судового збору та заяви від 13 грудня 2024 року з додатками до неї відповідно до кількості інших учасників справи; зазначив про відсутність у нього електронного кабінету; навів додаткове обґрунтування причини пропуску строку на касаційне оскарження такого змісту:

- 7 жовтня 2024 року була проголошена вступна та резолютивна частини постанови апеляційного суду;

- відповідача під час проголошення не було. Тому він 8 жовтня 2024 року подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи і ознайомився з ними. Тоді у них не було повного тексту постанови апеляційного суду;

- доказів надсилання відповідачеві постанови апеляційного суду у матеріалах справи немає;

- 1 листопада 2024 року представник відповідача в суді першої інстанції ознайомився з матеріалами справи, а копію оскарженої постанови отримав лише 13 листопада 2024 року (на відповідній копії зазначена дата її виготовлення).

6.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

6.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення(частина друга статті 390 ЦПК України).

6.3. Оскільки відповідач подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2024 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 7 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю ОСОБА_3 як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

3. Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/39601/19.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко