Справа № 302/476/25
Провадження № 2-о/302/52/25
Номер рядка звіту 17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

30 квітня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Повідайчика О.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Куруц В.І.,

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Рішко С.І.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в селищі Міжгір`я цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рішко Сергій Іванович, заінтересована особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилалась на те, що з листопада 2008 року по березень 2021 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання у них народилось четверо дітей спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_2 визнавав себе батьком дітей, зокрема й публічно в мережі Facebook та періодично надавав заявниці матеріальну допомогу на їх утримання. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 загинув та не встиг подати заяву про визнання себе батьком, хоча висловлював такі наміри. Оскільки факт батьківства ОСОБА_2 був відомий всім близьким і знайомим заявниці та за відсутності будь-яких обставин, які б ставили це під сумнів і у зв`язку з неможливістю встановити батьківство в інший спосіб заявниця звернулась із цією заявою до суду.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Рішко С.І. підтримали заяву та просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Заінтересована особа Орган опіки і піклування Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області проти задоволення заяви не заперечила.

Суд установив такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 24 грудня 2009 року виконавчим комітетом Негровецької сільради Міжгірського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис за № 29. Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) від 22 січня 2010 року серії НОМЕР_1 (а.с. 11) батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_4 , про що 25 вересня 2015 року виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за № 46. Відповідно до свідоцтва про народження від 25 вересня 2015 року серії НОМЕР_2 (а.с. 15) батьками ОСОБА_4 зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_5 , про що 05 травня 2016 року виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було складено відповідний актовий запис № 19. Відповідно до свідоцтва про народження від 05 травня 2016 року серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_9 зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_6 , про що 02 жовтня 2018 року Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис № 300.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 10).

Допитана в судовому засіданні за її добровільною згодою, під присягою як свідок, заявниця ОСОБА_1 показала, що з листопада 2008 року по березень 2021 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 листопада 2008 року вони відсвяткували весілля, проте шлюб не реєстрували як і не проводили релігійного обряду вінчання. З того часу ОСОБА_1 почала спільно проживати однією сім`єю із ОСОБА_2 в належному його сім`ї домоволодінні. Під час спільного проживання у них народилось четверо дітей спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 визнавав своє батьківство щодо всіх дітей і ця обставина була загальновідомою для всіх рідних, близьких і знайомих. Після народження дітей вони проводили релігійний обряд хрещення, й у відповідних церковних книгах було внесено відомості про батька дітей ОСОБА_2 . Також свідоцтвах про хрещення кожної дитини їх прізвища було вказано за прізвищем батька ОСОБА_10 . ОСОБА_1 показала, що увесь час ОСОБА_2 виконував свої батьківські обов`язки щодо всіх дітей і після припинення спільного проживання, спілкувався з ними, публічно виражав свої теплі почуття до дітей, зокрема й на своїй сторінці в мережі «Фейсбук» та мав намір звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану з спільною із позивачкою заявою про визнання батьківства.

Неповнолітня свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитана в присутності законного представника ОСОБА_1 , показала що з народження їй відомо, що ОСОБА_2 є її батьком, а також батьком її сестер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ніяких сумнівів щодо батьківства ОСОБА_2 щодо них або припущень щодо того, що їх батьком є якась інша особа у них жодного разу не виникало. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 і її сестер та брата.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона добре знає сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Їй, як усім близьким і рідним, як з боку ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , а також усім знайомим відомо, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 . Цей факт ніколи не ставився ніким під сумнів, зокрема й ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про хрещення від 24 січня 2010 року (а.с. 14) цього дня було проведено обряд таїнства хрещення та миропомазання ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з довідки від 29 квітня 2025 року слідує, що відповідно до архівних документів Свято-Успенської православної церкви щодо вказаного обряду батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до свідоцтва про хрещення від 21 червня 2015 року (а.с. 16) цього дня було проведено обряд таїнства хрещення та миропомазання ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з довідки від 29 квітня 2025 року слідує, що відповідно до архівних документів Свято-Михайлівського храму щодо вказаного обряду батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до свідоцтва про хрещення від 15 травня 2016 року (а.с. 18) цього дня було проведено обряд таїнства хрещення та миропомазання ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з довідки від 29 квітня 2025 року слідує, що відповідно до архівних документів Свято-Михайлівського храму щодо вказаного обряду батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до свідоцтва про хрещення від 14 жовтня 2018 року (а.с. 20) цього дня було проведено обряд таїнства хрещення та миропомазання ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з довідки від 29 квітня 2025 року слідує, що відповідно до архівних документів Свято-Успенської православної церкви щодо вказаного обряду батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов громадянки ОСОБА_1 , проведеного комісією Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області слідує, що комісією встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 .

Факт святкування весілля між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 й публічного визнання батьківства та вираження батьківських почуттів останнім до своїх дітей підтверджується доданою світлиною та скріншотами з особистої сторінки ОСОБА_2 з соціальної мережі «Фейсбук» (а.с. 22-25).

Суд доходить висновку, що зазначеними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку доводиться що ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Суд не встановив обставин, які б спростовували або ж ставили зазначений факт під сумнів.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Як вбачається з ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Суд установив, що ОСОБА_1 безперервно проживала і вела спільне господарство з ОСОБА_2 з листопада 2008 року тобто більше ніж за рік до народження найстаршої спільної дитини ОСОБА_3 і до квітня 2021 року більше двох років після народження наймолодшої дитини ОСОБА_6 . ОСОБА_2 спільно зі ОСОБА_1 брав участь у вихованні й утриманні їх чотирьох спільних дітей. ОСОБА_2 визнавав своє батьківство щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відтак суд, з`ясувавши всі обставини справи, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 314 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Вільшана Куп`янського району Харківської області, стосовно дітей:

- ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Негровець Міжгірського району Закарпатської області, про що 24.12.2009 виконкомом Негровецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис №29;

- ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області, про що 25.09.2015 виконкомом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис №46;

- ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області, про що 05.05.2016 виконкомом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис №19;

- ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що 02.10.2018 Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис №300.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2025.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик