Номер провадження 4-с/754/3/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

скаржника ОСОБА_1 ,

приватного виконавця Ахметової Л.Е.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Корткий зміст скарги

01 травня 2024 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, стягувач ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати скаргу на рішення, дії та бездіяльність, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Ахметової Л.Е., під час виконання судового рішення у цивільній справі №754/12510/17, у виконавчому провадженні НОМЕР_3, обґрунтованою, а оскаржувані рішення, дії та бездіяльність Ахметової Л.Е. - неправомірними.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 12.04.2024 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Ахметова Л.Е. прийняла від ОСОБА_2 через представника - ОСОБА_5 заяву про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2024, з трьома додатками, не перевірила актуальність відомостей стягувача: зазначених в заяві про відкриття виконавчого провадження, зазначених у виконавчому листі від 12.04.2024, та зазначених у нотаріальній довіреності ОСОБА_2 від 02.04.2024, не перевірила повноту та відповідність змісту виконавчого листа, вимогам форми, визначеної додатком 22 до пункту 29.8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, як обов`язкових даних до змісту виконавчого документа, не встановила невідповідностей, не визначила електроні адреси стягувача та боржника, не повернула заяву ОСОБА_2 , з вимогою внесення виправлень, та доповнень, як до змісту заяви, так і до змісту виконавчого листа, та 12.04.2024, при явних невідповідностях адреси реєстрації, проживання та перебування ОСОБА_2 , ухвалила постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4, з відомостями про адресу стягувача, яка не відповідала дійсності, створила супровідний лист від 12.04.2024, до постанови про відкриття ВП, ухвалила постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 12.04.2024, ухвалила постанову про розмір мінімальних витрат від 12.04.2024.

Примірники зазначених документів від 12.04.2024, із супровідним листом від 12.04.2024, через Укрпошту, лише 15.04.2024 Ахметова Л.Е. надіслала скаржнику та стягувачу, на зазначену у ВП та у супровідному листі адресу стягувача, яка не відповідала фактичній.

У скаржника наявний Електронний кабінет, в порушення норм ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Ахметова Л.Е. не надіслала йому документи ВП виключно в електронній формі. У порушення норм ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи ВП на електронну пошту не направлялися.

Скаржник вказує, що відправка Ахметовою Л.Е. листів є марними витратами його коштів, сплачених в сумі 509 грн 26.04.2024, відповідно до постанови від 12.04.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП НОМЕР_3. Визначений постановою розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 509 грн не містить жодних розрахунків (калькуляції), підтверджених доказами, та посилань на законодавство України, яке б визначало суми витрат за кожним окремим видом витрат.

Станом на 28.04.2024, як і на 01.05.2024 листи від Ахметової Л.Е. з документами ВП НОМЕР_3 скаржнику не надходили, що є порушенням його прав, та невиконанням рішень постанов Ахметової Л.Е. в частині направлення постанов сторонам. Зазначені порушення скаржник виявив, аналізуючи 01.05.2024 зміст документів ВП НОМЕР_3 в системі АСВП.

Ахметова Л.Е. строк та умови самостійного виконання рішення боржником не визначила, позбавила скаржника такого права.

Позиція приватного виконавця

Приватний виконавець у запереченнях на скаргу просить суд у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити повністю.

Приватний виконавець повідомляє, що виконавчий лист Деснянського районного суду м. Києва №754/12510/17 від 12.04.2024 відповідає всім законодавчим вимогам до виконавчого документа та відсутні підстави для його повернення, тому Ахметовою Л.Е. 12.04.2024 відповідно до вимог ст. 3, 4, 17, 19, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання вказаного судового рішення, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4.

Постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 15.04.2024 (на наступний робочий день після винесення, оскільки 13 та 14 квітня 2024 року були вихідними днями) було направлено боржнику та стягувачу на їх адреси, зазначені у виконавчому документі, що підтверджується чеками про відправку рекомендованої поштової кореспонденції № 195 та №187, а отже відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» сторони належним чином повідомлені про відкриття виконавчого провадження.

Інші постанови виконавчого провадження відповідно до вимог чинного законодавства направлялися сторонам на їх адреси простою поштовою кореспонденцію.

Окремо приватний виконавець звертає увагу, що ні в заяві про примусове виконання рішення, ні в самому виконавчому листі не вказано відомостей про наявність чи відсутність у боржника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). У свою чергу, виконавець не зобов`язаний самостійно встановлювати дані обставини або ж додатково вимагати надання таких відомостей від стягувача, у тому числі вимагати повідомляти електронні поштові адреси сторін.

Також від сторін виконавчого провадження не надходило окремих заяв про зміну місця проживання чи перебування, а тому доводи скаржника про порушення виконавцем порядку направлення сторонам документів виконавчого провадження не заслуговують на увагу.

У зв`язку з прийняттям 02.06.2016 Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції взагалі скасували таке поняття як «добровільне виконання рішення після відкриття виконавчого провадження». Станом на сьогодні за певних умов можливе лише «Добровільне виконання рішень про стягнення періодичних платежів», процедура якого передбачена ст. 7 Закону. У всіх інших випадках виконавець зобов`язаний невідкладно вживати примусові заходи виконання рішення у порядку встановленому Законом.

Приватним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 7473660 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 7473660 від 12.04.2024, де в описовій частині вказано, що мінімальні витрати виконавчого провадження становлять 509 грн та зазначено вартість кожного виду витрат:

- 69 грн - плата за користування АСВП (це фіксована сума плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, яка визначається на підставі рахунків, виставлених виконавцю ДП «НАІС» (1 послуга - 69 грн);

- 285 грн - витрати на пересилання постанов виконавчого провадження та супровідних листів до них (3 рекомендовані листи * 30 грн за марку = 90 грн; 8 простих листів * 18 грн за марку/послугу маркувальної машини = 144 грн; 51 грн - вартість конвертів, послуги з формування оператором зв`язку списку згрупованих поштових відправлень);

- 155 грн - витрати на виготовлення постанов виконавчого провадження та супровідних листів до них (вартість паперу, друку, вартість скоб, витрати на закупівлю іншого канцелярського приладдя, необхідного для виготовлення відповідних документів тощо).

Ахметова Л.Е. звертає увагу, що тарифи на відправку поштової кореспонденції по всій Україні однакові та не залежать від відділення Укрпошти, з якого відправляється лист, а тому скарги боржника в цій частині є надуманими та безпідставними.

Позиція сторони стягувача

Представник стягувача вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а обставини викладені в скарзі не відповідають чинному законодавству.

21.03.2024 о 16.40 з офіційної електронної адреси АО "Лідер" був направлений лист на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належить заявнику ОСОБА_1 відповідно до всіх тих документів, які подавались до Деснянського районного суду м. Києва в матеріали справи № 754/12510/17 - наведеною електронною адресою сторона користується більше ніж 10 років. Тому, доводи заявника ОСОБА_1 не підтверджуються дійсністю. У наведеній пропозиції надавались реквізити рахунку ОСОБА_2 для виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Всі відомості у виконавчому листі - відносно боржника відповідають дійсності. На час отримання виконавчого листа ОСОБА_2 користувалась квартирою АДРЕСА_1 , а тому виконавчий лист оформлений відповідно до вимог оформлення виконавчого листа.

На час отримання виконавчого листа представником стягувача, ОСОБА_1 не сплатив компенсацію на рахунок ОСОБА_2 , який йому було надано в електронному листі 21.03.2024. Більше того, маючи засоби зв`язку ОСОБА_1 не намагався навіть звернутись до сторони із пропозицією про сплату компенсації або із пропозицією погодити це питання.

26.04.2024 на рахунок приватного виконавця Ахметової Л.Е. двома платежами надійшли кошти із призначенням: "погашення заборгованості у ВП НОМЕР_4.... по виконавчому листу 754/12510/17".

Внесення коштів на рахунок приватного виконавця свідчить, що фактично ОСОБА_1 визнав законність і належність виконавчого листа № 754/12510/17 від 12.04.2024 та всіх дій, які проводяться у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

Представник скаржника просив суд проводити розгляд справи без участі сторони стягувача.

Повідомлення учасників справи

Учасники справи повідомлялись про розгляд справи шляхом направлення судових повісток до їх електронних кабінетів, що підтверджується відповідними довідками, а також під час відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання були повідомлені під розписку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 зареєстрований в системі «Електронний суд» з 18.10.2019.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі № 754/12510/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в сумі 660 304 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 50% часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Календула». Визнано за ОСОБА_2 право власності на 50% часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Календула». В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 754/12510/17 виправлено описку, допущену у постанові Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, а саме: зазначено правильний код ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю «Календула». Виправлено описку, допущену у постанові Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, та зазначено площу квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_5 «44,2 кв.м.» замість «44,72 кв.м.».

На виконання вищевказаної постанови Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист від 12 квітня 2024 року. У виконавчому листі вказано дані стягувача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 . Дані боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

12.04.2024 представниця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернулася із заявою про відкриття виконавчого провадження та просила прийняти на виконання виконавчий лист № 754/12510/17, виданий Деснянським районним судом міста Києва.

12.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 щодо примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва № 754/12510/17 від 12.04.2024.

15.04.2024 супровідним листом від 12.04.2024 № 1372 надіслано боржнику та стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується чеками про відправку рекомендованої поштової кореспонденції № 195 (стягувачу) та №187 (боржнику).

12.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_4, мінімальні витрати виконавчого провадження становлять 509 грн, з яких: 69 грн - плата за користування АСВП, 285 грн - витрати на пересилання постанов виконавчого провадження, 155 грн - витрати на виготовлення постанов виконавчого провадження та супровідних листів до них.

Супровідним листом від 12.04.2024 № 1378 надіслано боржнику та стягувачу постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

12.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 66030,40 грн.

Супровідним листом від 12.04.2024 № 1379 надіслано боржнику та стягувачу постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

12.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення - 726843,40 грн.

Супровідним листом від 12.04.2024 № 1380 надіслано боржнику та стягувачу вказану постанову про арешт коштів боржника.

17.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про арешт майна боржника - квартири за адресою: АДРЕСА_5 в межах суми звернення стягнення - 726531,01 грн.

Супровідним листом від 17.04.2024 № 1468 надіслано боржнику та стягувачу вказану постанову про арешт майна боржника.

26.04.2024 ОСОБА_1 перерахував заборгованість приватному виконавцю за виконавчим провадженням № НОМЕР_4 в розмірі 336646,79 грн та 390000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

29.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Супровідним листом від 29.04.2024 № 1611 надіслано боржнику та стягувачу постанову про закінчення виконавчого провадження.

29.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною винесено постанову про зняття арешту з майна.

Супровідним листом від 29.04.2024 № 1610 надіслано боржнику та стягувачу постанову про зняття арешту з майна.

З аналізу поданої скарги судом встановлено, що скаржник вбачає такі порушення:

- приватний виконавець неправомірно відкрила виконавче провадження, не перевірила повноту та відповідність змісту виконавчого листа, вимогам форми визначеної додатком 22 до пункту 29.8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, не встановила невідповідностей, не визначила електроні адреси стягувача та боржника;

- скаржник заперечує розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- приватним виконавцем не встановлено строк на добровільне виконання судового рішення боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Поданий скаржником разом з письмовими поясненнями від 11.04.2025 перелік порушень законодавства України приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е., в яких він стверджує про наявність інших порушень, не зазначених в скарзі, не є уточненням чи доповненнями вимог скарги, у зв`язку з чим вони не розглядаються судом в контексті даного провадження.

Щодо відкриття виконавчого провадження

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою, другою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За приписами частин першої, третьої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно з п. 1 ч.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий лист Деснянського районного суду міста Києва № 754/12510/17 від 12.04.2024 відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Із заяви представника стягувача вбачається, що зазначені в ній дані боржника та стягувача співпадають з даними у виконавчому листі.

Боржник, вважаючи, що у вказаному виконавчому листі допущено помилку, не надав доказів того, що він звертався до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

Стягувачка через представницю звернулася до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження та просила прийняти на виконання виконавчий лист №754/12510/17, виданий Деснянським районним судом міста Києва. До вказаної заяви був доданий оригінал вказаного виконавчого листа. Тому, підстав стверджувати, що стягувачка не подала заяву про примусове виконання рішення про стягнення з боржника на її користь компенсації, немає. Закон не зобов`язує виконавця перевіряти актуальність відомостей щодо стягувача, зокрема адреси стягувача, як і не зобов`язує виконавця встановлювати електронні адреси стягувача та боржника.

З огляду на те, що на примусове виконання стягувачем був поданий виконавчий лист разом із заявою про примусове вмконання, тому підстав, передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва № 754/12510/17 від 12.04.2024 стягувачу у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ахметової Ліни Едуардівни не було.

Отже, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Ліною Едуардівною правомірно 12.04.2024 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 .

Щодо повідомлення сторін виконавчого провадження

Згідно з ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Відповідно до листа ДП «Національні інформаційні системи» № 1910/04.1-19 від 08.04.2025 електронну інформаційну взаємодію між АСВП та ЄСІТС в межах роботи сервісу з направлення документів виконавчого провадження особам, у яких наявний електронний кабінет в ЄСІТС, розпочато 15.05.2024, про що ДП «НАІС» було оприлюднено відповідну новину на своєму офіційному сайті в рубриці «Новини».

Станом на 12.04.2024, тобто станом на день відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 електронна інформаційна взаємодія між АСВП та ЄСІТС була відсутня, а електронну адресу боржника у виконавчому листі не вказано, у зв`язку з чим приватний виконавець не була зобов`язана і не могла надсилати учасникам виконавчого провадження в електронній формі документи виконавчого провадження.

Натомість, приватний виконавець в межах виконавчого провадження № НОМЕР_4 виконала вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення учасників виконавчого провадження засобами поштового зв`язку за наявними адресами.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо повідомлення учасників виконавчого провадження відповідають Закону України «Про виконавче провадження» та не порушують прав боржника.

Щодо добровільного виконання судового рішення боржником

Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено добровільне виконання рішень про стягнення періодичних платежів, а саме виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Водночас, Закон України «Про виконавче провадження» прямо пов`язує початок примусового виконання рішення з моментом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і не містить положень про добровільне виконання рішення боржником після початку його примусового виконання, оскільки добровільне виконання боржником рішення суду можливо виключно до моменту звернення стягувача із заявою про примусове виконання такого рішення в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 308/6024/14 зазначено, зокрема, що обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Слід зауважити, що у матеріалах справи міститься лист представника стягувача, направлений боржнику електронною поштою 21.03.2024 з реквізитами для добровільної оплати, тобто боржник до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 12.04.2024, не був позбавлений можливості добровільно виконати рішення про стягнення з нього коштів шляхом перерахування відповідних сум стягувачу та долучення відповідної квитанції (квитанцій) до матеріалів справи разом із заявою про добровільне виконання рішення суду, що в подальшому запобігло б видачі виконавчого листа як такого.

Висновки суду

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ахметова Ліна Едуардівна діяла відповідно до закону та в межах своїх повноважень.

При цьому, скаржником не вказано, які саме його законні права та інтереси порушені внаслідок виконання приватним виконавцем рішення суду, яке набрало законної сили і яке є обов`язковим до виконання в силу вимог та приписів законодавства.

Виконання приватним виконавцем судового рішення, що набрало законної сили, ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження жоним чином не порушує прав чи свобод скаржника, який в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України мав би виконати рішення суду добровільно поза межами виконавчого провадження.

Заперечення боржника щодо розміру мінімальних витрат виконавчого провадження судом у цій справі не розглядаються, оскільки у випадку оскарження постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (у цій скарзі таких вимог не заявлено) таке оскарження має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Отже, підстав для задоволення скарги боржника немає.

Керуючись ст. 260, 261, 354, 447, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК