ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 161/3468/24

провадження № 61-15327св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Волинська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року в складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Федонюк С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили:

визнати протиправними дії Волинської філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») щодо здійснення діяльності з розподілу природного газу на території Волинської області;

заборонити відповідачу здійснювати діяльність з розподілу природного газу на території Волинської області;

визнати протиправними дії відповідача щодо припинення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 ;

визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту про порушення від 06 лютого 2024 року N? 139;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення ОСОБА_1 про проведення засідання комісії 14 березня 2024 року;

визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту-розрахунку про порушення від 25 березня 2024 року N? 68;

визнати протиправними дії відповідача щодо складання та надсилання вимоги від 25 березня 2024 року № ВлФ/200/1-77;

визнати недійсною вимогу від 25 березня 2024 року № ВлФ/200/1-77;

визнати протиправними дії відповідача щодо самовільного переобладнання локальної мережі газопостачання будинку АДРЕСА_2 ;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчасного розгляду претензій;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невідновлення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача за власний рахунок негайно відновити газопостачання до вказаної квартири;

зобов`язати відповідача за власний рахунок привести до попереднього стану локальну мережу газопостачання будинку АДРЕСА_2 ;

стягнути з відповідача на користь позивачів 415 421,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано, провадження в справі закрито.

4. Суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивачі звернулися з позовними вимогами до Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», яке є відокремленим підрозділом ТОВ «Газорозподільні мережі України» та не має статусу юридичної особи, дійшов висновку, що Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» не може бути відповідачем в цій справі. Оскільки в цій справі відсутня сторона в цивільному процесу, до якої пред`явлено позов, вказане унеможливлює вирішення спору по суті, що відповідає висновку, викладеному, зокрема в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20). Вказане є підставою для скасування рішення місцевого суду та закриття провадження в справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

5. У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року.

6. Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

8. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20) щодо повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи як самостійного учасника справи, оскільки в цій справі інтереси філії представляв керівник та адвокат на підставі довіреностей, виданих ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу та інші клопотання

9. У січні 2025 року представник Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - адвокат Каліщук Володимир Павлович подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку та через систему «Електронний суд» відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків апеляційної інстанції не спростовують. Відповідач зазначив, що постанова суду касаційної інстанції, на яку посилається в касаційній скарзі заявник не містить тих висновків про які вказує ОСОБА_2 .

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом

10. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ленінського міськрайонного суду Волинської області із позовом, в якому визначили суб`єктний склад сторони відповідача - Волинську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України».

11. Інших осіб, як сторону відповідача, позивачами не вказано, відповідних клопотань про залучення співвідповідачем або заміну неналежного відповідача, до суду подано не було.

12. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Волинська філія є відокремленим підрозділом юридичної особи ТОВ «Газорозподільні мережі України» ().

13. Відомості про наявність у відповідача Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» статусу юридичної особи відсутні.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

14. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

15. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

16. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

17. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

18. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

19. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

20. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

21. Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що судове рішення апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.

22. При цьому, колегія суддів не перевіряє доводи касаційної скарги щодо законності та обґрунтованості рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2024 року, оскільки таке рішення скасовано Волинським апеляційним судом із закриттям провадження в справі, що виключає перегляд Верховним Судом вже скасованого (не чинного) судового рішення, що по суті судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

23. Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

24. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

25. Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

26. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частини перша, друга статті 48 ЦПК України).

27. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України)).

28. Згідно з частиною першою статті 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

29. Відповідно до частин першої-третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництв.

30. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва (частина четверта статті 95 ЦК України).

31. Підставою видачі такої довіреності є акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії як відокремленого підрозділу або представництва.

32. У ЦК України не встановлено спеціальних вимог стосовно довіреності керівника відокремленого підрозділу. Довіреність керівника філії як відокремленого підрозділу має комплексний характер, у ній може бути вказано доручення на виконання, у тому числі, процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже між керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.

33. Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

34. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

35. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Норма «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

36. Виходячи з результатів аналізу наведених норм права філія як відокремлений підрозділ та представництво, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю і не можуть бути стороною у цивільному процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає така філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

37. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20), у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року у справі № 593/98/21 (провадження № 61-1444св22), від 31 липня 2024 року в справі справа № 522/2362/22 (провадження № 61-18649св23).

38. В цій справі встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» () зареєстрований як юридична особа.

39. У відомостях про відокремлені підрозділи юридичної особи вказано, зокрема, Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України».

40. Отже, Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» не може бути відповідачем у цій справі.

41. Зі справи вбачається, що участь у справі приймала саме Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», надаючи позивачам відповіді, подаючи до суду клопотання, відзив на позов. Представництво на участь у процесі здійснено від імені філії на підставі довіреностей, виданих на виконуючого обов`язки Волинської філії ОСОБА_3 та адвоката Каліщука В. П., які уповноважені представляти інтереси в межах діяльності філії. При цьому позивачі, зокрема і в касаційній скарзі заявник ОСОБА_2 , наполягають на тому, що відповідачем у справі має бути Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України».

42. Отже, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду про відмову в задоволенні позову і закриваючи провадження в справі, дійшов правильного висновку, що позивачі пред`явили позовні вимоги до Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», тобто не до юридичної особи, так як філія не має статусу юридичної особи.

43. Верховний Суд погоджується із висновками апеляційного суду про наявність передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі.

44. Оскаржене судове рішення апеляційного суду є достатньо вмотивованим та містить відповіді на ключові питання щодо встановлення наявності чи відсутності підстав для закриття провадження в справі.

45. Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

46. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

47. Висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20), на які посилається заявник, не суперечать висновкам суду апеляційної інстанції в цій справі, при цьому доводи та міркування заявника щодо неврахування вказаних висновків суду касаційної інстанції свідчать про помилкове тлумачення цих висновків щодо повноважень філії юридичної особи бути самостійним учасником справи.

48. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

49. Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:Н. Ю. Сакара
О. В. Білоконь
О. М. Осіян