Провадження № 2/638/3291/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шамраєва М.Є.,

за участю секретаря Дрозденко К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживача,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 181 499,13 грн.

В обгрунтування заявленого позову посилався на те, що він є споживачем банківських послуг, які надаються Акціонерним товариством «Універсал Банк», що на підставі Анкета-заяви до Договору про надання банківських послуг» від 04.12.2018 згідно вимог Умов обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк» ОСОБА_2 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 (проект «MONOBANK») з кредитним лімітом, що станом на 31.01.2024 за картковим рахунком за Договору про надання банківських послуг» від 04.12.2018 кредитний ліміт складає 60 000,00 грн.

Зазначив, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 638/20329/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та згідно позовної заяви в указаній справі просив суд стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.12.2018 в розмірі 74 451,84 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн; до позовної заяви банку, окрім інших документів, були додані наступні документи: сканована копія документа «Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг» від 04.12.2018 р.»; сканована копія Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи; у своїй позовній заяві банк вважав, що позивач, підписавши указну Анкету-Заяву, приєднався до Умов обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк».

Натомість позивач вважає, що підписання вищевказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк» не може вважатися укладенням кредитного договору в розумінні ст. ст. 634, 1054, 1055 ЦК України, оскільки вказана Анкета-Заява не містить істотних умов кредитного договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати, строк видачі та повернення кредиту та інше., а також оскільки в ній відсутнє посилання на конкретну редакцію Умов обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк», до умов якої споживач ознайомився, погодився та приєднався та вказані Умови обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк»» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма договору.

Вважає, що «Анкета-заява До Договору про надання банківських послуг» від 04.12.2018 р.» та «Умови обслуговування рахунків фізичної особи АТ «Універсал Банк» без дати та підпису банку не можуть вважатися ані частиною кредитного договору в розумінні ст. 1054 ЦК України, ані договором приєднання до кредитного договору в розумінні ст. 634 ЦК України.

Вказує, що до аналогічних вищевказаних правових висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у цивільній справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Також зазначає, що жодного договору, в тому числі, кредитного, змішаного договорів, оформлених в письмовій формі, між сторонами не підписувалось.

Провівши аналіз Виписок по картковому кредитному рахунку за договором № б/н від 04.12.2018 р. за період з 01.01.2019 р. по 01.01.2021 р., поданих банком у справі № 638/20329/23, позивач склав Узагальнюючий розрахунок заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.12.2018 р. за період з 04.04.2019 р. по 01.01.2021 р. від 30.06.2024 р., відповідно до якого розмір сплачених позивачем відповідачеві коштів за період з 04.04.2019 р. по 01.01.2021 р. включно складає 71 298,25 грн., з них 65 613,43 грн. в рахунок погашення наданого кредиту.

Також, провівши аналіз Виписок по картковому кредитному рахунку за договором № б/н від 04.12.2018 р. за період з 01.01.2021 р. по 31.01.2024 р. та Розрахунку заборгованості, поданих банком у справі № 638/20329/23, позивач склав Узагальнюючий розрахунок заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.12.2018 р. за період з 01.01.2021 р. по 30.06.2024 р., відповідно до якого розмір сплачених позивачем відповідачеві коштів за період з 01.01.2021 р. по 30.06.2024 р. включно складає 175 885,70 грн., з них 175 885,70 грн. в рахунок погашення наданого кредиту.

На переконання позивача розмір коштів, надмірно сплачених ним за договором № б/н від 04.12.2018 р. складає: 65 613,43 грн. + 175 885,70 грн. 60 000,00 грн. (розмір тіла кредиту кредитний ліміт) = 181 499,13 грн, які він просить стягнути з відповідача, вважаючи їх сумою переплати за договором про надання банківських послуг № б/н від 04.12.2018 р.

В якості правових підстав позову посилається на ст. 22, 509, 526, 610, 611 ЦК України.

Відповідач подав пояснення, в яких проти позову заперечив, посилаючись на відсутність підстав для задоволення позову через недоведення позивачем усіх елементів цивільного правопорушення в діях відповідача.

Ухвалою суду від 19.02.2025 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів прийнято до свого провадження та призначено по справі підготовче судове засідання на 04 березня 2025 року о 13 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:30 год. 01.04.2025, який в подальшому відкладено на 29.04.2025 о 13:00 год.

У призначене по справі судове засідання сторони не з`явились (не направили уповноважених представників), будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, при цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як установлено судом у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала справа № 638/20329/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 74 451,84 грн заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.12.2018 за період з 06.01.2021 по 02.11.2023.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19.08.2024, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовлено. Тож указане рішення набрало законної сили.

Рішеннями судів у справі № 638/20329/23, у якій брали участь ті самі особи, установлені, зокрема наступні обставини.

04.12.2018 ОСОБА_2 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг, в якій зазначив про те, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

У п. 10 означеної заяви-анкети зазначено, що згідно Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», він надає Банку згоду на обробку, передачу та отримання Банком від/до бюро кредитних історій (та інших третіх осіб з метою встановлення кредитного ліміту) інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії, як для укладення договору про надання банківських послуг, так і на період його дії. Надав право та доручив ПАТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у ПАТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.

На підставі укладеного Договору б/н від 25.05.2018 відповідач ( ОСОБА_2 ) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна карта.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 , та не оспорюється апелянтом, загальна сума внесених коштів позивача за період: 04.12.2018 14.02.2024, складає 316 066,25 грн. Загальна сума витрат ОСОБА_2 за вказаний період складає 290 100,90 грн.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).

Як визначено ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом; обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як визначено ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що позивачем не доведено правові підстави позову для стягнення коштів в якості збитків, проте, керуючись принципом «jura novit curia», суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норми права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 04.05.2022 у справі № 903/359/21, від 05.10.2022 у справі № 904/4046/20, від 01.10.2024 у справі № 916/3575/23, від 01.10.2024 у справі № 910/19574/23, від 24.09.2024 у справі № 925/1293/23).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.08.2022 у справі № 903/357/21, набуття відповідачем, як однією зі сторін зобов`язання, коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, а саме внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Також за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Крім того Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі №927/189/22, досліджуючи питання, чи підлягає застосуванню ч. 1 ст. 670 ЦК або ст. 1212 ЦК у разі відсутності недопоставки природного газу за договором про закупівлю, дійшов висновку, що відсутність факту недопостачання природного газу за договором виключає застосування ч. 1 ст. 670 ЦК, а суди попередніх інстанцій правильно застосували ст. 1212 ЦК.

Отже, Верховний Суд звернув увагу, що потрібно розрізняти випадки, коли 1) особа намагається повернути кошти, оскільки була проведена повна оплата за договором, проте поставка товару була здійснена не в повному обсязі; 2) коли поставка товару здійснена в передбаченому договором обсязі, проте оплата товару здійснена в більшому розмірі, ніж це передбачено договором, і особа намагається повернути суму переплати.

У першому випадку, коли особа намагається повернути кошти, оскільки була проведена повна оплата за договором, проте поставка товару була здійснена не в повному обсязі, застосуванню підлягають положення ст. 670 ЦК, оскільки були порушені умови договору щодо кількості товару.

У другому випадку, коли поставка товару здійснена в передбаченому договором обсязі, проте оплата товару здійснена в більшому розмірі, ніж це передбачено договором, і особа намагається повернути суму переплати, застосуванню підлягають положення ст. 1212 ЦК, оскільки така переплата була здійснена не відповідно до умов договору.

Також за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 83 постанови від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у п. 47, 48, 56, 57, 62 постанови від 29.01.2025 у справі № 910/715/24 системний аналіз положень статей 11, 177, 202, 1212 ЦК дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Дійсно, як вказує скаржник, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК.

Втім, суму коштів у розмірі 12 892 279,02 грн ПАТ "Укрнафта" набуло хоч у зв`язку із зобов`язанням (Договором №12/01/07/298-Г), але не відповідно до його умов.

Встановивши, що сторони виконали свої зобов`язання за договором, однак ТОВ "Юнайтед Енерджі" сплатило більшу суму, ніж це було передбачено домовленістю сторін, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з ПАТ "Укрнафта" 9 669 209,26 грн на підставі ст. 1212 ЦК.

Суд ураховує в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України вказані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Тож, ураховуючи встановлені судами у справі № 638/20329/23, у якій брали участь ті самі особи, обставини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме - в частині стягнення з відповідача на користь позивача переплати, тобто безпідставно набутих коштів, в сумі 25 965,35 грн (316 066,25 грн - 290 100,90 грн).

При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо надмірно сплачених ним за договором № б/н від 04.12.2018 р. коштів в сумі 181 499,13 грн, адже указані доводи спростовуються як обставинами, установленими у справі № 638/20329/23, так і матеріалами цієї справи, зокрема наданими банком відомостями про рух коштів по картці, з яких убачається, що позивач користувався кредитними коштами, здійснював платежі, проводив відповідні розрахунки у магазинах, на заправках, в аптеках тощо.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» до про захист прав споживача задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: адреса 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) переплату за договором про надання банківських послуг № б/н від 04.12.2018 р. в сумі 25 965,35 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: адреса 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) в дохід держави судовий збір в сумі 259,65 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Є. Шамраєв