КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

справа № 211/5052/20

провадження № 22-ц/824/1260/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Максимова Романа Ігоровича на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року, постановлено під головуванням судді Кисіль О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника - адвоката Максимова Романа Ігоровича звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в котрій зазначено, що 05.09.2014 року між відповідачем ОСОБА_3 , та позивачем ОСОБА_1 в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що 05.09.2014 року зроблено відповідний актовий запис №458. 19.08.2020 року отримано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.05.2020 року у справі №382/142/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

В січні 2019 року під час шлюбу позивач з відповідачем за спільні сімейні кошти придбали транспортний засіб - легковий автомобіль марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , який 29.01.2019 року зареєстрували за відповідачем та який є спільним майном подружжя. Вказаний автомобіль позивач та відповідач використовували в інтересах сім`ї.

Вказаний транспортний засіб належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу, як спільне майно подружжя, оскільки угоди про розподіл спільного майна подружжя між позивачем та відповідачем не досягнуто, а відповідач не бажає розділити спільне майно у добровільному порядку та чинить перешкоди у користуванні зазначеним майном, у зв`язку з чим позивач вимушений поставити питання про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки транспортний засіб - легковий автомобіль марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, частки кожного з подружжя є рівними, є підстави для визначення часток у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на легковий автомобільMersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 набутий під час шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в розмір, 1/2 частини кожного автомобіля за кожним та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки легкового автомобіля марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 складеного 19.08.2020 оцінювачем ФОП ОСОБА_4 вартість зазначеного автомобіля станом на 19.08.2020 становить 141544 грн.

Тобто вартість 1/2 частини легкового автомобіля марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 становить 70772 грн.

Враховуючи вищевикладене просив визнати легковий автомобіль марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та здійснити поділ вказаного автомобіля шляхом визначення розміру ідеальних часток співвласників. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки Mersedes-Benz C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 .

22.11.2023 року від представника позивача адвоката Максимова Романа Ігоровича надійшла заява про збільшення позовних вимог, з котрої вбачається, що до початку першого судового засідання ухвалами суду від 22.11.2021 року та від 12.04.2022 року витребувано докази та ухвалою від 30.03.2023 року призначено судову автотоварознавчу експертизу, з яких вбачається, що спірний автомобіль відповідачем відчужено та середня ринкова вартість ідентичного спірному автомобілю транспортного засобу на момент розгляду справи дорівнює 182 200 грн.

Враховуючи відчуження транспортного засобу та те, що ринкова вартість автомобіля більша, ніж заявлено у позові, оскільки перше судове засідання у справі ще не проведено, строк для збільшення позовних вимог не пропущений, вважаю, що є підстави для збільшення позовних вимог та викладеш позовної заяви у кінцевій редакції.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року в прийнятті до розгляду заяви про збільшення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - Максимов Роман Ігорович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги обґрунтовані тим, що з витребуваних судом доказів було встановлено, що відповідач здійснила відчуження автомобіля на користь третьої особи, отримані за продаж кошти використала на свій власний розсуд, проти волі позивача. Спірний автомобіль частково належав позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а частково позивачу на праві особистої приватної власності чоловіка. Апелянтом за 24 дні до першого судового засідання , призначеного ухвалою від 24.10.2023 року, яке, зокрема, фактично відбулося 31.01.2024 року, коли суд встановив осіб та розпочав розгляд справи, але відклав через неявку відповідача, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог від 18.11.2023 року, яку направлено засобами поштового зв`язку, тобто строк для збільшення позовних вимог не пропущений, і у суду були наявні всі підстави для прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у постанові Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Крім того, перше судове засідання у справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, було призначено на 24.06.2021 року, та на час подачі збільшення позовних вимог вже було проведено експертизу за ухвалою суду від 30.03.2023 року, а також позивачем 23.11.2022 року було змінено предмет позову, тому позивач пропустив строк подачі такої заяви.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 05.09.2014 року між відповідачем ОСОБА_3 , та позивачем ОСОБА_1 в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що 05.09.2014 року зроблено відповідний актовий запис №458. 19.08.2020 року отримане повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.058.2020 року у справі №382/142/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

29.01.2019 року під час перебування у шлюбі позивач з відповідачем придбали транспортний засіб - легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_4 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_5 , який 29.01.2019 року зареєстрували за відповідачем.

Вказаний транспортний засіб був придбаний частково за особисті кошти позивача від продажу Volkswagen Passat b4 1994 року випуску, державний номер НОМЕР_6 та частково за спільні сімейні кошти, а тому належав позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено під час витребування судом доказів, 06.02.2021 року відповідач відчужила автомобіль на користь третьої особи без відому позивача та його письмової згоди. Добровільно компенсувати його частку у вартості відчуженого транспортного що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивач вимушений поставити це питання в судовому порядку.

Так, як вбачається, з витребуваної судом інформації, 23.04.2013 року тобто до реєстрації шлюбу, позивач ОСОБА_1 придбав Volkswagen Passat b4 1994 року випуску, державний номер НОМЕР_6 .

В подальшому 05.01.2019 року за договором купівлі-продажу СГ №7179/19/000610 від 05.01.2019 року автомобіль Volkswagen Passat b4 1994 року випуску, державний номер НОМЕР_7 проданий позивачем за 103570 грн та цього ж місяця, а саме 29.01.2019 року, позивач з відповідачем придбали транспортний засіб - легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ C200 седан-В, 2001 року випуску, д/з НОМЕР_2 , який зареєстрували за відповідачем, як титульним володільцем.

Як вбачається з договору купівлі-продажу №3248/2019/1289404 від 29.01.2019 року, автомобіль MERCEDES-BENZ C200 седан-В, 2001 року випуску, придбаний відповідачем 20000 грн.

Вартість спірного майна в договорі купівлі-продажу №3248/2019/1289404 від 29.01.2019 року є явно заниженою, тому позивач вважав, що при визначенні часток та відповідного вкладу, кожного з подружжя необхідно виходити із ринкової вартості спірного автомобіля, яка відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 18.10.2023 року становить 182200 грн.

Отже, виходячи з вартості продажу автомобілю Volkswagen Passat b4 1994 року випуску та вартості спірного автомобіля MERCEDES-BENZ C200 2001 року випуску, частка спільної сумісної власності в спірному автомобілі складає 78630 грн (182200 грн - 103570 грн = 78630 грн), тобто спільна сумісна частка кожного із подружжя вкладена у придбання автомобіля складає 39315 грн (78630 грн/2 = 39315 грн).

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач здійснила відчуження автомобіля на користь третьої особи, отримані за продаж кошти використала на свій власний розсуд, проти волі позивача, легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ C200 , седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 частково належав позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а частково позивачу на праві особистої приватної власності чоловіка, з відповідача підлягає стягненню частка особистої приватної власності позивача та 1/2 частина спільної сумісної власності вартості відчуженого транспортного засобу - автомобіль марки MERCEDES-BENZ C200 седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 , шо становить 142885 грн (103570 грн частка особистої приватної власності чоловіка отримана від продажу Volkswagen Passat b4 + 39315 грн частка у спільній сумісній власності подружжя = 142885 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 30, 43, 49, 64, 141, 175 ЦПК України просив: позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення вартості частини особистої приватної власності та 1/2 частини спільної сумісної власності подружжя в об`єкті права спільної сумісної власності подружжя, що був відчужений одним з подружжя - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 вартість частини особистої приватної власності та 1/2 частини спільної сумісної власності подружжя в об`єкті права спільної сумісної власності подружжя - транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ C200, седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 , що був відчужений одним з подружжя, в сумі 142 885 гривень. Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати на проведення експертизи.

Відповідно до положень статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Аналіз змісту ст.49 ЦПК України дає підстави для висновку, що доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Із поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог вбачається, що позивач фактично збільшив розмір майнових вимог, зокрема, просить стягнути з відповідачки вартість частини особистої приватної власності та 1/2 частини спільної сумісної власності подружжя в об`єкті права спільної сумісної власності подружжя - транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ C200, седан-В, сірого кольору, 2001 року випуску, об`ємом двигуна 2148, д/з НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 , що був відчужений одним з подружжя, в сумі 142 885 гривень.

При цьому підстави позову, тобто обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту прав, залишилися первісними.

Слід зауважити, що не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (п.7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року по даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

Під час розгляду справи були встановлені нові обставини, які не були відомі позивачу на момент пред`явлення позову, остання з яких стала відома скаржнику з результатів проведення судової автотоварознавчої експертизи від 18.10.2023 року.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що ухвалою від 24.10.2023 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання на 11.12.2023 року, тоді як заяву про збільшення позовних вимог було подано 18.11.2023 року, тобто за 24 дні до першого судового засідання після відновлення провадження у справі, у межах строків передбачених ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для відмови у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Яготинського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Максимова Романа Ігоровича задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 травня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді