УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року місто Чернігів

Справа №6-1088/10

Провадження №6/751/290/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Стрижак В. П.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вин Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»

представник заявника Дем`янов Сергій Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вин Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції заявника

28.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ №6-1088/10 від 12.10.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» грошових коштів у розмірі 335 635,55 грн, також просила зупинити примусове стягнення боргу у виконавчому провадженні ВП №24286882 за виконавчим листом №6-1088/10 від 12.10.2010 до розгляду справи по суті (а.с.2-3).

В обґрунтування вимог зазначає, що на примусовому виконанні першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального МРУМЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист №6-1088/10 від 12.10.2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 335 635,55 грн. Наразі у виконавчому провадженні № 24286882 стягувачем за виконавчим листом є неналежна особа, оскільки з новим кредитором - ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги, та відповідно до умов цього договору всі права вимоги за вказаним зобов`язанням перейшли до вказаного товариства. Таким чином, на момент примусового виконання виконавчого документа стягувач не є належною особою, що має право вимагати виконання, що є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно ст. 432 ЦПК України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04.03.2025 призначив справу до розгляду. Одночасно залучив до участі у справі, як заінтересованих осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп». Відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення примусового стягнення боргу у виконавчому провадженні ВП №24286882 за виконавчим листом №6-1088/10 від 12.10.2010 до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 25.03.2025 розгляд справи відкладено за клопотанням представника заявника.

Ухвалою суду від 15.04.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неналежним повідомленням заінтересованої особи.

У судовому засіданні представник заявника просив задовольнити заяву повністю. Вказав, наразі відкрито виконавче провадження, де боржником виступає ОСОБА_1 . Заборгованість по виконавчому документу у повному обсязі не погашена.

Представник заінтересованої особи АТ «Сенс Банк» у судове засідання не прибув, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника.

Представники заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яке змінило назву на ТОВ «Вин Фінанс», у судове засідання не прибув, надіслав заперечення (ас.69-71) з підстав яких просив відмовити у задоволенні заяви. Зазначив, що виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні, зобов`язання за ним повністю не виконані. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань визначені ст.598-609 ЦК України.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 223, ч.3 ст.432 ЦПК України, вирішив проводити судове засідання у відсутності заінтересованих осіб, які не прибули, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 30.04.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 05.05.2025 року о 08 год 20 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 12.11.2010 видав Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 10.12.2009 у справі №3901-7/09№6-1088/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 335 535,55 грн заборгованості за кредитним договором № SME0017164 (а.с.1, 4зв-5).

За заявою ПАТ «Альфа Банк», яке надалі змінило назву на АТ «Сенс Банк», 07.02.2011 відкрито виконавче провадження №24286882 (а.с.4, 6-7).

26.09.2016 на підставі договору факторингу №2016-ЗАБ/ДГ ПАТ «Альфа Банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.73-78,82).

Згідно наказу директора з 25.07.2024 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Вин Фінанс» (а.с.83).

Відповідно повідомлення АТ «Сенс Банк» станом на 12.12.2024 у зв`язку з відступленням права вимоги відсутня заборгованість за кредитним договором №SME0017164 від 01.09.2008 (а.с.8).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до вимог ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно із вимогами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Для вирішення питання щодо заміни вибулої сторони у зобов`язанні необхідна наявність процесуального правонаступництва.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, як завершальної стадії судового провадження, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постановах від 02.07.2018 року у справі №335/35/18, від 01.02.2018 р. у справі №2-127/11, від 18.12.2018 р. у справі №749/414/17.

Статтею 432 ЦПК України, передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Отже, в разі виконання своїх зобов`язань перед кредитором, виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що нею чи іншою особою було виконано рішення третейського суду у повному обсязі, внаслідок чого її обов`язок припинився, або її обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України. Крім того, у судовому засіданні представником заявника не заперечувалося, що наразі заборгованість повністю не погашена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12,13, 81, 258-260, 355, 432 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 1077, 1082 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вин Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Маслюк