Провадження № 2/686/479/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивач ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою. Просить усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення в дану квартиру, зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати в користуванні спірною квартирою. Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування відповідача ОСОБА_3 кімнату

№ 7 площею 14,9 кв.м., № 6 площею 7,3 кв.м.; в користування ОСОБА_1 , ОСОБА_5 виділити кімнати № 2 площею 9,9 кв.м., № 3 площею 12,5 кв.м. з лоджією 2,7 кв.м., кухню площею 9,0 кв.м., ванну кімнату 2,7 кв.м., туалет 1,3 кв.м. та коридор площею 10,6 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін.

На обґрунтування свого позову вказала, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить по 1/2 частині кожному - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 01.03.2007 р. Квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 44,6 кв.м.: 1 кімната площею 14,9 кв..м.; 2 кімната площею 7,2 кв..м.; 3 кімната площею 9,9 кв..м.; 4 кімната площею 12,5 кв..м.

Кухні площею 9,0 кв.м., коридору 10,6 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., туалету 1,3 кв.м., лоджії 2,7 кв.м. Загальна площа квартири - 70,9 кв.м.

В квартирі зареєстровано троє осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька сторін.

24.12.2020 р. рішенням Хмельницького міськрайонного суду - справа № 686/16818/20 - шлюб укладений 22.11.2003 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Стосунки колишнього подружжя настільки погіршились, а поведінка відповідача стала настільки загрозливою для життя і здоров`я, що вона з донькою 23.07.2020 р. були змушені піти з квартири 15.01. 2021 р.

Вона разом з своєю донькою, ОСОБА_5 проживають без реєстрації до цього часу у житловому приміщенні

АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 - матері ОСОБА_1 .

В даний час вона з донькою не можуть користуватись спірною квартирою із-за перешкод з боку відповідача, який мешкає в спірній квартирі, заперечуючи право позивачів на користування спірною квартирою.

22.06.2023 р. під час входження її в квартиру за допомогою своїх ключів, відповідачем була викликана поліція і в їх присутності відповідач виштовхував її з квартири і наполягав щоб його квартиру вона залишила. З приводу цього інциденту наявні матеріали в поліції.

Незважаючи на те, що вона вже тривалий час не користується квартирою, на неї продовжує нараховуватись комунальна плата за опалення та послуги ОСББ.

Вона будучи власником спірної квартири, а ОСОБА_5 маючи реєстрацію в спірній квартирі, мають право користуватися нею.

Оскільки відповідач чинить перешкоди у вселенні їй з донькою у спірну квартиру, тому слід зобов`язати відповідача не чинити перешкоди шляхом примусового вселення її в неї.

Спірна квартира має чотири ізольовані кімнати які можуть бути виділені у відокремлене користувач позивачу з донькою та відповідачу.

Відповідачу, як власнику 1/2 частини спірної квартири може бути виділено найбільшу кімнату площею 1 кв.м. і найменшу кімнату площею 7,3 кв.м., а позивачу з донькою може бути виділені в користування, середні кімнати 12,5 кв.м. та 9,9 кв.м. з лоджією 2,7 кв.м. Коридор, кухня, ванна кімната та туалет залишаться в спільному користуванні сторін. Оскільки вирішити спір миром не представляється можливим позивач змушена звернутись до суді відповідним позовом про усунення перешкод в користування житлом шляхом вселення та визначення порядку користування квартирою.

У даній справі, між сторонами існує спір щодо порядку користування спірною квартирою, яка належить сторонам на праві спільної часткової власності і в якій в даний час зареєстровані сторони по справі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просять закрити провадження по справі оскільки відсутній спір. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує факт проживання ОСОБА_1 та факт того, що в неї частка квартири. Він викликав поліцію, щоб спровадити позивача з квартири, оскільки він поспішав на роботу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що позивач та відповідач є власниками по ? частині квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 01.03.2007 р.

Вказана квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 44,6 кв.м.: кімната площею 14,9 кв..м.; кімната площею 7,2 кв..м.; кімната площею 9,9 кв..м.; кімната площею 12,5 кв..м.; кухня площею 9,0 кв.м., коридор 10,6 кв.м., ванна кімната 2,7 кв.м., туалет 1,3 кв.м., лоджія 2,7 кв.м. Загальна площа квартири - 70,9 кв.м.

В квартирі зареєстровано троє осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (донька ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2020 (справа № 686/16818/20) шлюб укладений 22.11.2003 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту З частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Як підкреслюються, спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим майна зберігається, а тому суд вирішує питання про виділення у користування сторін частину майна у натурі, що співмірна розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Статтею 156 ЖК України - передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідно до повідомлення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 18.07.2023 року та довідки «Про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 зареєстрованого в ЄО№14442 від 22.06.2023 року» - 22.06.2023 року до відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло звернення від ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_3 , в якому останній просив прийняти міри до своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , з якою на даний час вони офіційно розлучені, через те, що 22.06.2023 року вона проникла до квартири ОСОБА_3 , на що з його слів не мала ніяких підстав.

З вказаного повідомлення та довідки вбачається, що відповідач заперечує право проживання позивачки у спірній квартирі, створює перешкоди у проживанні, а тому слід усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення в дану квартиру, зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати в користуванні спірною квартирою.

Вирішуючи позовні вимоги про ОСОБА_1 встановлення порядку користування квартирою, суд враховує, що запропонований позивачем в позовній заяві порядок користування квартирою про виділенні їй в користування кімнати №2 площею 9,9 квм.м та кімнати №3 площею 12,5 кв.м. з лоджією 2,7 кв.м., а відповідачу ОСОБА_3 у користування кімнати №7 площею 14,9 кв.м. та кімнати №6 площею 7,3 кв.м., кухню, ванну кімнату, коридор та туалет залишення в спільному користуванні, призведе до мінімального у цій ситуації порушення прав співвласників, однак надасть можливість вирішити спір, та мати у користування кожного з співвласників, що проживають в квартирі, окремих ізольованих житлових приміщень.

При цьому суд, вважає, що позовні вимоги про виділення у користування ОСОБА_5 кімнат №2 та №3 задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_5 з позовом до суду про визначення порядку користування квартирою не зверталася.

Згідно п.14 постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності»- можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов

Зважаючи на такі обставини, суд вважає, що слід усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення в дану квартиру, зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати в користуванні спірною квартирою. Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : виділити у користування ОСОБА_1 кімнати №2 площею 9,9 квм.м, №3 площею 12,5 кв.м. з лоджією 2,7 кв.м.; ОСОБА_3 виділити у користування кімнати №7 площею 14,9 кв.м., №6 площею 7,3 кв.м. Кухню площею 9,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м. та коридор площею 10,6 кв.м. залишити у спільному користуванні.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2422 гривні 40 копійок сплоченого судового збору та 13333 гривні витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 15,16, 319, 358, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення в дану квартиру, зобов`язавши відповідача ОСОБА_3 не перешкоджати в користуванні спірною квартирою.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : виділити у користування ОСОБА_1 кімнати №2 площею 9,9 квм.м, №3 площею 12,5 кв.м. з лоджією 2,7 кв.м.; ОСОБА_3 виділити у користування кімнати №7 площею 14,9 кв.м., №6 площею 7,3 кв.м.

Кухню площею 9,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м. та коридор площею 10,6 кв.м. залишити у спільному користуванні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2422 гривні 40 копійок сплоченого судового збору та 13333 гривні витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 21. 04.2025 року.

Суддя: