Справа № 128/4990/24
Провадження № 22-ц/801/1069/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуСправа № 128/4990/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б, Міхасішина І. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельна правова компанія»,

Ухвалу постановила суддя Саєнко О. Б.

Ухвалу у відсутності учасників справи у м. Вінниця

Дата складення повного тексту ухвали 28 березня 2025 року,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Земельна правова компанія», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації.

Спірними у справі є: земельна ділянка площею 0,0207 га з кадастровим номером :02:007:0029, земельна ділянка площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034, земельна ділянка площею 0,0128 га з кадастровим номером :02:007:0035, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

23 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варцаба С. А. звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №128/4990/24 шляхом заборони Якушинецькій сільській раді та ОСОБА_2 :

а) вчиняти дії щодо зміни цільового призначення, поділу, зміни, відчуження земельної ділянки площею 0,02 га з кадастровим номером :02:007:0034, передачі її в суборенду, зміни умов договору оренди землі укладеного, 28 жовтня 2024 року між Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області та фізичною особою ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.15); площею 0,0200 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:007:0034 строком на 10 років, здійснювати забудову земельної ділянки площею 0,02 га. з кадастровим номером :02:007:0034, заходи з благоустрою земельної ділянки;

б) вчиняти дії щодо зміни цільового призначення, поділу, зміни конфігурації, відчуження, в тому числі укладати договір земельного сервітуту щодо передачі в сервітутне користування земельної ділянки площею 0,0128 га з кадастровим номером :02:007:0035, здійснювати забудову земельної ділянки площею 0,0128 га з кадастровим номером :02:007:0035.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2025 року заяву адвоката Варцаби С. А. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Земельна правова компанія», - повернуто заявнику (представнику заявника).

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову у справі № 128/4990/24, подану до Вінницького районного суду Вінницької області 23 березня 2025 року.

Зазначив, що висновки суду першої інстанції щодо невідповідності поданої заяви вимогам статті 151 ЦПК України є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обов`язок особи, яка подає заяву про вжиття заходів забезпечення позову надіслати її копію іншим учасникам справи, адже вимоги абзацу першого частини сьомої статті 43 ЦПК України чітко вказують, що учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання іншим учасникам справи виключно заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються.

Крім того, інші учасники справи, а саме: відповідачі: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Якушинецька сільська рада та третя особа: ТОВ «Земельна правова компанія» відповідно до вимог частини шостої, восьмої статті 14 ЦПК України обов`язково реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а невиконання ними такого обов`язку звільняє учасника справи від надсилання на їх адресу відповідних документів відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 43 ЦПК України, якщо такий обов`язок визначений вимогами абзацу першого частини сьомої статті 43 ЦПК України. Інтереси відповідача ОСОБА_2 представляє адвокат Олійник Ю. А., повноваження якої відповідно до наданих доказів надання правничої допомоги не обмежуються. А отже, в розумінні частини шостої статті 14 ЦПК України, першої, другої статті 15 ЦПК України, першої, другої статті 64 ЦПК України надсилання документа через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної систему на адресу адвоката Олійник Юлії Андріївни буде належним виконанням вимог процесуального закону щодо направлення копії документа відповідно до ч. 6 ст.14 ЦПК України.

У встановлений судом строк надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , у якому він заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову та керуючись при цьому статтею 153 ЦПК України, суд першої інстанції посилався на те, що представник заявника ОСОБА_1 адвокат Варцаба С.А., звернувся до суду з цією заявою за допомогою підсистеми «Електронний суд», однак не долучив до неї квитанції про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (учасника справи), який відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, а саме: відповідачам: Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру і Якушинецькій сільській раді та третій особі ТОВ «Земельна правова компанія». Також, оскільки відповідач громадянин ОСОБА_2 , не зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України, тому заявник (представник заявника) зобов`язаний надіслати відповідачу копію заяви про забезпечення позову та додані до неї відповідно копії документів у паперовій формі, листом з описом вкладення та надати суду доказ їх надсилання зазначеній фізичній особі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року № ETS № 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що у березні 2025 року до Вінницького районного суду Вінницької області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Варцабою С. А. про вжиття заходів забезпечення позову ( а. с. 1-24).

Суд апеляційної інстанції вважає, що подана адвокатом Варцабою С. А. заява про забезпечення позову відповідає всім вимогам щодо форми та змісту, які наведені у статті 151 ЦПК України.

Ненадання заявником до заяви про забезпечення позову доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (ч. 7 ст. 43 ЦПК України), не може бути підставою для повернення заяви, оскільки стаття 151 ЦПК України, яка є спеціальною нормою щодо вирішення питання про забезпечення позову, не містить вимоги щодо необхідності подання таких доказів, навіть у разі подання заяви в електронній формі.

Положеннями статті 151 ЦПК України, в якій визначені вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, не передбачено такої умови як надання суду копії заяви про забезпечення позову разом з додатками для надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки положеннями ст. 151 ЦПК України не передбачено подання копії заяви про забезпечення позову для інших учасників справи та враховуючи, що за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів без повідомлення учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обов`язок заявника надати докази надсилання цієї заяви іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до перевірки відповідності зазначеної заяви вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, що не відповідає визначеній у ст. 2 ЦПК України меті цивільного судочинства та принципам верховенства права та пропорційності, визначеним статтями 10, 11 цього Кодексу.

За таких обставин вказана заява про забезпечення позову підлягала вирішенню по суті без застосування наслідків, передбачених ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскільки заява не містить недоліків, при яких суд повинен її повернути заявнику.

Враховуючи викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає обґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову заявнику перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо розгляду такої заяви. Відповідно, при оскарженні цієї ухвали в апеляційному порядку та у разі її скасування апеляційний суд повинен направити справу для продовження розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції, відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції заяву про забезпечення позову по суті не розглядав, а повернув її заявнику, тому ухвалення нового судового рішення по суті апеляційним судом за наслідком розгляду такої заяви виходить за межі повноважень апеляційного суду.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 757/395/19-ц.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що судом першої інстанції постановлено помилкову ухвалу, що перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову та з урахуванням вимог статті 379 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції.

У відповідності до положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті позовних вимог не розглядався.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин