П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Биркович Олександр Іванович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2025 року, постановлену суддею Данко В.Й., в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин

встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заяву мотивує тим, що він, ОСОБА_1 є племінником своєї тітки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою з ним укладено договір довічного утримання від 19.06.2017. Заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про оформлення відстрочки у зв`язку з тим, що він доглядає за своєю самотньою тіткою одноосібно, однак отримав відмову, оскільки ним не підтверджено наявність родинних зв`язків.

Вказує, що його матір ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 є сестрами, що підтверджується заповітом від 26.03.2024.

Зазначає, що ОСОБА_5 , тітка заявника, вийшла заміж за ОСОБА_2 і в шлюбі отримала прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.08.1956. У шлюбі дітей у них не було, а чоловік тітки помер у 1986 році.

Оскільки інших родичів, які можуть доглядати за тіткою похилого віку немає, то між тіткою та племінником було укладено договір довічного утримання від 19.06.2017.

Таким чином, оскільки у заявника виникла необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання відстрочки в ІНФОРМАЦІЯ_7, а останніми йому було відмовлено у наданні такої, оскільки заявник не підтвердив, що ОСОБА_2 є тіткою заявника, то ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт родинних відносин.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Суд вказав, що оскільки в даному випадку вбачається спір про право, тому заява про встановлення факту родинних відносин не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Такий спір підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись із ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Биркович О.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, ухвалу суду першої інстанції постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права без належної оцінки всіх наданих суду доказів.

В своїх доводах посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі заяви з якою звернувся ОСОБА_1 , незаконно залучив до розгляду ІНФОРМАЦІЯ_5 , не розглянув надані заявником докази та не встановив, що причиною звернення заявника стало саме встановлення факту родинних відносин.

У дане судове засідання учасники справи не з`явились. Заяв або клопотань від сторін спору не надходило.

Заявник ОСОБА_1 повідомлений належним чином шляхом надіслання судової повістки в електронному вигляді та повідомленням в додаток «Viber», про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 26.02.2025(а.с.135, 139).

Представник заявника - адвокат Биркович О.І. повідомлений належним чином шляхом доставки йому електронного листа та на мобільний номер у додаток «Viber», про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 26.02.2025(а.с.136,140).

Заінтересована особа ОСОБА_2 повідомлена належним чином шляхом надіслання на її мобільний номер телефону повідомлення у додаток «Viber» та електронним листом, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 26.02.2025(а.с.137, 141).

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 26.02.2025 заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлена належним чином(а.с.138).

Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то суд вважає, що таку слід вирішити по суті(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 31.01.1966 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 1914 р.н. уродженець с. Доманинці Ужгородського р-ну та ОСОБА_5 1931 р.н. уродженка м. Хуст Закарпатської області уклали шлюб 08.08.1956. ОСОБА_5 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 » (а.с.21).

19.06.2017 між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 укладено договір довічного утримання (догляду) серії НМЕ 226416 посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Антонів О.М., згідно умов якого ОСОБА_2 зобов`язалася відчужити ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :36:003:0103 площею 0,0461 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку сторони оцінили в 41 341 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався доглядати за ОСОБА_2 . Договір зареєстровано в реєстрі під номером 509 (а.с.10-13).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що ОСОБА_1 володіє земельною ділянкою в частці 1/1 з кадастровим номером :36:003:0103 площею 0,0461 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Володіє такою на підставі договору довічного утримання від 19.06.2017 (а.с.14-16).

Згідно заповіту від 26.03.2004 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, на що я за законом матиму право ОСОБА_8 1943 р.н. - сестрі. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Бучацькою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №1-633 (а.с.19).

ОСОБА_1 звертався 15.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.51).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає

в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо

це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка

та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується

із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки у зв`язку з тим, що заявник доглядає на постійній основі за своєю тіткою похилого віку на підставі договору довічного утримання від 19.06.2017, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю підтвердження про наявність родинних зв`язків. Через це змушений звернутися до суду із метою отримати таке підтвердження в судовому порядку.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції незаконно залучив до розгляду ІНФОРМАЦІЯ_5 , не розглянув надані заявником докази та не встановив, що причиною звернення заявника стало саме встановлення факту родинних відносин.

Однак, з доводами заявника погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 369/8687/22, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, встановлення юридичного факту, а саме - факту родинних відносин підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження тільки у випадку, якщо особа не в змозі підтвердити такий факт у позасудовому порядку, такий факт має юридичне значення та встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Слід зазначити, що заявник не скористався позасудовим порядком встановлення родинних відносин, не надав суду доказів щодо спроб врегулювати таке питання не звертаючись до суду.

ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак отримав відмову.

Суд першої інстанції вірно встановив, що в даному випадку залучення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою від 16.12.2024, є правильним, оскільки потрібно встановити чи наявний спір про право.

Причиною виникнення спору про право є те, що заявник намагається встановити факт наявності родинних відносин для отримання відстрочки від проходження військової служби, який ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечує.

Крім цього, Ужгородський міськрайонний суд зазначив заявникові, що такий не позбавлений можливості звернутися до суду на загальних підставах.

З вищенаведеного слідує, що заявник звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту родинних відносин не врахував, що такий факт, через наявність спору про право, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому суд керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України - залишив заяву без розгляду.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, з правильно встановленими фактичними обставинами справи, а тому колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для скасування такої ухвали та направлення до суду першої інстанції для продовження розгляду в порядку статті 379 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Биркович Олександр Іванович, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2025 року про залишення заяви без розгляду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: