КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5685/2025 Доповідач у ІІ інстанціїТаргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києвавід 07 грудня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та виправлення описки у виконавчому листі, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М. звернулась до суду з даною заявою в обґрунтування якої зазначала, що 08 лютого 2019 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/39352/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» суму заборгованості за комплексним договором №1/3079543 від 10 лютого 2017 року у розмірі 96 869,02 грн.

30 жовтня 2018 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», укладено договір відступлення прав вимоги №ІІ-2018, згідно з яким відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за комплексним договором №1/3079543 укладеним 10лютого 2017 року.

Представник заявника - Панасюк Х.М. вказувала, що 05 червня 2019 року своєчасно, до закінчення строків пред`явлення виконавчого листа №761/39352/17 до виконання, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Однак, у вказаній заяві представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було допущено описку, а саме по тексту заяви невірно зазначено найменування товариства, а саме - ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», замість вірного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про що зазначив представник у заяві про виправлення описки від 01 лютого 2021 року.

08 червня 2021 року було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про виправлення описки у виконавчому листі № 761/39352/17.

24 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повторно звернулись до суду із заявою про виправлення описки, долучивши до заяви докази відступлення права вимоги, 22 січня 2023 року представник уточнив вимоги заяви, де просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, однак 03 квітня 2023 року у задоволенні даної заяви судом було відмовлено.

Оскільки станом на дату подання заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заборгованість ОСОБА_1 не погашена, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року не виконано, представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»- Панасюк Х.М. вважала, що існують поважні причинидля поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, заявник просив замінити стягувача з ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у правовідносинах за виконавчим листом №761/39352/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором №1/3079543 від 10 лютого 2017 року та відшкодування судових витрат, поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №761/39352/17.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року заяву задоволено частково.

Виправлено описку у виконавчому листі № 761/39352/17, виданому Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованості за кредитним договором, зазначивши вірно стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», замість помилково зазначеного ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

Поновлено пропущений заявником строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/39352/17 за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року в частині поновлення пропущеного заявником строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що договір про відступлення права вимоги між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено 30 жовтня 2018 року, тобто ще до ухвалення Шевченківським районним судом м. Києва рішення по справі № 761/39352/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк». ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» мала можливість здійснити заміну позивача та не допустити у подальшому порушення строків встановлених для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на те, що починаючи з 2019 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», користуючись своїм правом та на власний розсуд здійснювала заходи, направлені на виконання рішення суду.

Зазначає, що саме з вини ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було пропущено строк на примусове виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що не можна визнати поважними причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували набезпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальної дії у визначений законом строк, заявником не надано, як і не вказано те, що зазначені обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

28 січня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник заявника у відзиві зазначає, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року не виконано, тому вважає, що існували поважні причини для поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У судове засідання по розгляду апеляційної скарги скаржник та заявник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на вказане, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2019 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/39352/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» суму заборгованості за комплексним договором №1/3079543 від 10 лютого 2017 року у розмірі 96 869,02 грн.

30 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено договір відступлення прав вимоги №ІІ-2018 згідно з яким відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за комплексним договором №1/3079543 укладеним 10 лютого 2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28серпня 2019 року, яка набрала законної сили, замінено стягувача у виконавчому листі №761/39352/17 по справі за позовом ПАТ«Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме з ПАТ«Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

10 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення, яке набрало законної сили.

08 лютого 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Ковальчук А.М. надійшла заява про виправлення описки, в якій остання просила виправити допущену у виконавчому листі № 761/39352/17 описку в найменуванні правонаступника, а саме: ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» на вірного ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року взадоволенні заяви відмовлено.

01 грудня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Малюги І.І. надійшла заява про виправлення описки, в якій останній просив виправити допущену в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року описку в найменуванні правонаступника, а саме: ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» на вірного ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року взадоволенні заяви відмовлено. В даній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що питання про заміну стягувача у виконавчому листі № 761/39352/17 по справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме з ПАТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не вирішувалось.

08 лютого 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М. надійшла заява про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року взадоволенні заяви відмовлено. В даній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що питання про заміну стягувавча у виконавчому листі № 761/39352/17 по справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме з ПАТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не вирішувалось.

02 серпня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М. надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи заяву представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М., суд першої інстанції виходив із того, що заявник отримав право вимоги за кредитним договором 30 жовтня 2018 року у зв`язку із укладанням відповідного договору про відступлення права вимоги, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, такі обставини виникли об`єктивно та не залежали від волі ТОВ«ФК«Кредит-Капітал».

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст.55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі ст.ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (ч. 4ст.263 ЦПК України).

У п.73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст.442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту ч. 5ст.442 ЦПК України, ч.6 ст. 12, п.1 ч. 1, ч.5 ст. 26, ч.5 ст. 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов ч.5 ст. 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим ст. 55 ЦПК України, - в силу ч.2 цієї статті.

При цьому слід ураховувати, що відповідно до ч. 1ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1ст.2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача у правовідносинах за виконавчим листом, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на ст. 512 ЦК України, зазначали, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження внаслідок вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих відносинах.

Однак, як вбачається з матеріалів справи 12 березня 2019 року рішення суду у цивільній справі № 761/39352/17 набрало законної сили.

22 січня 2020 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року у справі №761/39352/17, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року було видано виконавчий лист, в якому стягувачем вказано ТОВ «Компанія з управління активів «Прімоколект-Капітал».

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії виконавчого листа, він до виконання не був пред`явлений.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ч. 3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого необхідновстановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 202/8529/14-ц (провадження № 61-13252св22).

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2018 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (банком) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги № ІІ-2018, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором від 10 лютого 2017 року № 1/3079543.

Із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну стягувача у виконавчому листі заявник звернувся лише 02 серпня 2023 року, тобто поза межами строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Жодних доказів того, що первісний стягувач (ПАТ «Креді Агріколь Банк») отримав виконавчий лист та намагався пред`явити виконавчий документ до примусового виконання, або доказів зацікавленості щодо виконання судового рішення щонайменше з часу набрання рішення про стягнення заборгованості законної сили (з 12 березня 2019 року) немає. Не надано доказів відсутності можливості у стягувача для отримання інформації про невиконання/виконання боржником постановленого рішення.

Водночас, вирішуючи питання про виправлення описки у виконавчому листі №761/39352/17, виданому Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користьТовариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в поданій представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М.заяві даної вимоги не міститься.

Вказаних обставин при постановленні ухвали судом першої інстанції належним чином враховано не було, доводів заявника не перевірено та поновлено строк для пред'ялення виконавчого листа до виконання, виходячи із самих лише посилань представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Панасюк Х.М. на допущені представником Товариства в заяві від 05.06.2019 року про заміну сторони у виконавчому листі описки.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що 05.06.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва Антосів Х.В. подано заяву про заміну сторони у виконавчому листі в інтересах ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Повноваження представника на представництво ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» підтверджується Довіреністю № 2 від 23.04.2019, виданої на ім'я Антосів Х.В. Заява оформлена на бланку ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», підписана представником, містить печатку ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та відправлена поштовою кореспонденцією, із зазначенням на поштовому конверті відправником: ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

З огляду на вказане, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт звернення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до суду для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі № 761/39352/17 по справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме з ПАТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з моменту набрання рішенням законної сили, а саме з 12 березня 2019 року, до моменту звернення до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про зміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання пройшло понад 5 років. Поряд із цим, жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку заявником не зазначено та не подано суду.

Апеляційний суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду в відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про залишення заяви в без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.