У Х В А Л А

25 квітня 2025 року

м. Київ

справа №345/6445/24

провадження № 61-4292ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малицької 3» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ «Малицької 3») про стягнення суми нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ «Малицької 3» на користь ОСОБА_1 нараховані, але невиплачені заробітну плату в розмірі 751, 73 грн, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в розмірі 832, 26 грн, вихідну допомогу в розмірі 51 600, 00 грн, та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 10 000, 00 грн.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСББ «Малицької 3» задоволено частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2025 скасовано та постановлено нове про задоволення позову частково.

Стягнуто з ОСББ «Малицької 3» на користь ОСОБА_1 нараховані, але не виплачені заробітну плату в розмірі 751,73 грн, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в розмірі 832,26 грн, та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4000 грн, а всього 5583,99 грн з наступним утриманням з цих сум податків і обов`язкових платежів.

В решті позову відмовити.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконала.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 23 січня 2023 року у справі № 766/23789/19.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 751,73 грн, компенсації невикористаної щорічної основної відпустки в розмірі 832,26 грн, вихідної допомогу в розмірі 51 600, 00 грн та 26 000 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (757 000,00 грн).

Отже, касаційна скарга заявника подана на судові рішення у справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, ОСОБА_1 посилається на підпункт б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 300/7805/24 за позовом ОСББ «Малицької 3» до Південно-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю. Ухвалою вказаного суду від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Предметом спору у цій справі є скасування припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю, вчинених ОСББ «Малицької 3», зокрема в частині невиплати заявнику вихідної допомоги у розмірі 51 600 грн. Таким чином, у разі не оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду у справі № 345/6445/24, заявник буде позбавлена можливості іншим чином спростувати обставини, встановлені цим оскаржуваним судовим рішенням щодо необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вихідної допомоги.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення в справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підставу касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

Витребувати з Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області матеріали справи № 345/6445/24 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малицької 3» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська