ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 695/3355/23
Провадження № 22-ц/821/703/25
Категорія: 311020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Гончар Н.І.

за участю секретаря: Глущенко І.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Хвостик Олександр Іванович

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КТД Черкаси»

представник відповідача: Журжа Юрій Анатолійович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Черкаси» - Журжі Юрія Анатолійовича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року (ухваленого під головуванням судді Середи Л.В. в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, повний текст судового рішення складено 10 лютого 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Черкаси» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «КТД Черкаси» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 20.05.2021 року наказом відповідача №198-к прийнятий на роботу на посаду головного технолога конструкторсько-технологічного відділу.

30.03.2022 року ТОВ «КТД «Черкаси» прийняло наказ №152-к «Про призупинення дії трудового договору» з працівниками підприємства у зв`язку з військовою агресією проти України, яким передбачено, що з 01.04.2022р. на час дії воєнного стану в Україні призупинено дію трудових договорів працівників підприємства.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано відповідних належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість виконання виробничих завдань та функцій підприємства, призупинення його діяльності у зв`язку з воєнними діями.

На думку позивача, під час дії воєнного стану у відповідача, як роботодавця, була реальна можливість надати йому роботу.

В подальшому, наказом ТОВ «КТД «Черкаси» №100-к від 16.05.2023 року «Про скорочення штату працівників» у зв`язку з реорганізацією підприємства, посаду позивача виведено із штатного розпису з 01.08.2023 року у зв`язку із скороченням посади.

Позивача було попереджено про наступне звільнення з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 01.08.2023 року.

ОСОБА_1 04.08.2023 року отримав трудову книжку та виплати при звільненні у сумі 22 241,76 грн.

Проте, позивач наполягає, що призупинення дії трудового договору з 01.04.2022 року по 01.08.2023 року було безпідставним, а тому позивач вважає вказаний період вимушеним прогулом, який спричинений з вини відповідача. За таких обставин, за час вимушеного прогулу працівнику має бути виплачена фактична заробітна плата в загальному розмірі, яка за його підрахунками складає 139 200 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 30.03.2022р. за №152-к «Про призупинення дії трудового договору» з працівником у зв`язку з військовою агресією проти України, яким призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 з 01.04.2022 р.;

- стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період часу з 01.04.2022 р. по 01.08.2023р. у сумі 139 200 грн.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за період з 01.04.2022 р. по 01.08.2023р. як оплату за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «КТД Черкаси» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу 01.04.2022 по 01.08.2023 у сумі 85 663, 68 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «КТД Черкаси» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що в даній справі оспорюваний наказ в частині прав позивача був скасований самим відповідачем на виконання припису центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а безпідставність винесення такого наказу встановлена судовим рішенням у справі № 580/10933/23. У цій справі не встановлено обставин неможливості надання відповідачем ОСОБА_1 роботи у зв`язку з військовою агресією проти України, а позивачу - її виконувати, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним.

Оскільки оскаржуваний наказ був винесений відповідачем під час дії карантину (30.03.2022 року), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який перебігав безперервно та завершився 30 червня 2023 року, враховуючи тримісячний строк, визначений частиною першою статті 233 цього Кодексу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що, звернувшись до суду 30 серпня 2023 року, позивач не пропустив строк на звернення до суду з цим позовом.

Встановивши, що незаконні дії відповідача позбавили позивача можливості працювати, суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу середню заробітну плату за час його перебування у вимушеному прогулі до дня звільнення.

Оскільки середньоденна заробітна плата позивача складала 246,16 грн., вимушений прогул позивача тривав з 01 квітня 2022 року (день призупинення дії договору) до 01 серпня 2023 року (день звільнення позивача), тобто 348 робочих днів, то середній заробіток за час призупинення дії трудового договору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 85 663,68 грн. (348 робочих днів х 246,16 грн.).

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим для виконання, а норми чинного законодавства встановлюють порядок його примусового виконання та заходи впливу на відповідальну особу, на яку покладено обов`язок виконання рішення суду, у випадку його невиконання, то суд першої інстанції вважав, що додаткове зобов`язання відповідача для вчинення відповідних дій не вимагається та в даному випадку є необґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 10 березня 2025 року, представник ТОВ «КТД Черкаси» - Журжа Ю.А., вважаючи оскаржуване рішення таким, що постановлене із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що у товариства, яке видало наказ, був відсутній обов`язок доводити відповідність цього наказу критерію «неможливості обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором», оскільки такі зміни набрали чинності через декілька місяців після його видачі.

Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що товариством не надано достатньо доказів того, що призупинення трудового договору з позивачем було зумовлено економічною необхідністю та фактичним припиненням господарсько-виробничої діяльності підприємства та, як наслідок, неможливості забезпечення працівників роботою.

Також скаржник вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про продовження строку оскарження спірного наказу на період дії карантину.

Особа, що подала апеляційну скаргу стверджує, що місцевим судом не взято до уваги ту обставину, що позивач не виконував своїх посадових обов`язків та фактично був відсутній на робочому місці, а тому безпідставно стягувати середній заробіток за період з 01.04.2022 по 01.08.2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 , вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «КТД Черкаси» - Журжі Ю.А. - залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи

Згідно з даними трудової книжки позивача та наказу ТОВ «КТД Черкаси» №198-к від 20.05.2021р. позивач прийнятий на посаду головного технолога конструкторсько-технологічного відділу (виробництво 3) з 21.05.2021р. за основним місцем роботи.

Наказом ТОВ «КТД Черкаси» від 30.03.2022р. за №152-к про призупинення дії трудового договору відповідно до ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р. №2136-ІХ та Указу Президента України «Про введення воєнного стану від 24.02.2022 р. №133/2022 через військову агресію проти України, що унеможливлює надання та виконання роботи, а також у зв`язку із запровадженням воєнного стану призупинено дію трудового договору всіх працівників підприємства без виплати заробітної плати з 01.04.2022р. до відновлення можливості виконувати роботу або завершення воєнного стану через відсутність замовлень, зупинення виробництва та неможливістю виконання роботи, за винятком генерального директора, головного бухгалтера, начальника відділу кадрів, заступника начальника відділу митно-брокерського обліку, завідувача складу (склад №6 митний) відділу митно-брокерського обліку, директора виконавчого з їх оплатою праці згідно штатного розпису.

Наказом ТОВ «КТД Черкаси» №100-к від 16.05.2023р. внесено зміни в штатний розпис та виведено посаду, серед іншого, головного технолога та повідомлено працівників про наступне звільнення з роботи з 01.08.2023р. в зв`язку з скороченням з посади.

Наказом ТОВ «КТД Черкаси» за №108-к від 31.07.2023р. ОСОБА_1 звільнено з посади головного технолога, конструкторсько-технологічного відділу з 01.08.2023 р. у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач ствердив, що 04.08.2023 р. він отримав трудову книжку та виплати від відповідача. Обставини звільнення та розмір виплат при звільненні позивачем не оспорюються.

Судом встановлено, що у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 від 18.09.2023 начальником Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці прийнято наказ №439/Ц-ЗК від 22.09.2023 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «КТД Черкаси» відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», наказу Міністерства економіки України від 16.06.2023 № 5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, положення про Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 № 170.

На підставі наказу оформлено направлення № Ц/2/28200-23 від 26.09.2023 на проведення позапланового заходу контролю (перевірки) у ТОВ «КТД Черкаси» в період з 26.09.2023 по 09.10.2023 з питань призупинення дії трудового договору.

У період з 02.10.2023 по 03.10.2023, відповідно до наведеного наказу та направлення проведено інспекційне відвідування ТОВ «КТД Черкаси» з питань призупинення дії трудового договору.

За наслідками позапланового заходу контролю (перевірки) складено акт від 03.10.2023 №Ц/ЧК/24017/254, яким встановлено порушення товариством ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а саме головну умову призупинення дії трудового договору - абсолютну неможливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором та порушено умови повідомлення працівника ( ОСОБА_1 ) про призупинення дії трудового договору письмово або в електронній формі з використанням технічних засобів електронних комунікацій.

У зв`язку із виявленими порушеннями законодавства про працю, головним державним інспектором відділу з питань праці Проник Юлією Олексіївною винесено припис від 03.10.2023 №Ц/ЧК/24017/254/П, яким поставлено вимогу усунути виявлені порушення норм законодавства про працю шляхом скасування наказу №152-к від 30.03.2022 до 13.11.2023.

Позивач, не погоджуючись з вказаним приписом, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2024р. у справі №580/10933/23, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024р. залишено без змін, у задоволенні позову ТОВ «КТД Черкаси» про визнання протиправним та скасування припису про скасування наказу (розпорядження) роботодавця або усунення порушень законодавства про працю щодо призупинення дії трудового договору №Ц/ЧК/24017/254/П від 03.10.2023, винесений Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці - відмовлено повністю.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ТОВ «КТД Черкаси» - Журжі Ю.А не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призупинення дії трудового договору з позивачем здійснено без належної правової підстави, відповідач не довів неможливість надати позивачу роботу, а останньому її виконувати, що, в свою чергу, було встановлено при розгляді справи №580/10933/23, в якій у задоволенні позову ТОВ «КТД Черкаси» про визнання протиправним та скасування припису про скасування наказу (розпорядження) роботодавця або усунення порушень законодавства про працю щодо призупинення дії трудового договору №Ц/ЧК/24017/254/П від 03.10.2023, винесений Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці - відмовлено повністю.

Також судом у рішенні зазначено про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.04.2022 року (день призупинення дії трудового договору) до 01.08.2023 року (день звільнення позивача), кількість робочих днів за вказаний період складає 348 робочих днів робочих днів, що становить 85 663,68 грн. Розрахунок середнього заробітку здійснений судом з урахуванням заробітної плати позивача за лютий, березень 2022 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 21.05.2021 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «КТД Черкаси на посаді головного технолога конструкторсько-технологічного відділу (виробництво 3).

Указом Президента України від 24 квітня 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У подальшому, законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і триває дотепер.

Наказом ТОВ «КТД Черкаси» від 30.03.2022 року за №152-к «Про призупинення дії трудового договору» призупинено дію трудового договору всіх працівників підприємства без виплати заробітної плати з 01.04.2022 року до відновлення можливості виконувати роботу або завершення воєнного стану через відсутність замовлень, зупинення виробництва та неможливістю виконання роботи, за винятком генерального директора, головного бухгалтера, начальника відділу кадрів, заступника начальника відділу митно-брокерського обліку, завідувача складу (склад №6 митний) відділу митно-брокерського обліку, директора виконавчого з їх оплатою праці згідно штатного розпису.

Наказом ТОВ «КТД Черкаси» за №108-к від 31.07.2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного технолога конструкторсько-технологічного відділу з 01.08.2023 року у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що Наказ ТОВ «КТД Черкаси» від 30.03.2022 року за №152-к «Про призупинення дії трудового договору» є незаконним, суперечить вимогам статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки у обох сторін трудових відносин була та є можливість виконувати обов`язки, а тому у ТОВ «КТД Черкаси» були відсутні підстави для призупинення дії трудового договору, укладеного з ним.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закону №2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до частин першої та четвертої статті 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас, таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Як на підставу для призупинення дії трудового договору, зокрема з ОСОБА_1 , відповідач в оспорюваному наказі від 30.03.2022 року №152-к посилався на військову агресію проти України, запровадження воєнного стану, що унеможливлює надання та виконання роботи.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі відповідач стверджує про фактичне припинення господарсько-виробничої діяльності підприємства, і як наслідок, неможливості забезпечення працівників роботою.

Однак, відповідачем не було доведено наявності передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору, оскільки не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість виконання виробничих завдань та функцій підприємства, призупинення його діяльності, а саме головне - про неможливість виконання ОСОБА_1 визначених трудовим договором завдань, навіть з огляду на ті обставини, на які неодноразово посилався представник відповідача під час розгляду справи.

При цьому, саме по собі погіршення фінансового стану підприємства не є тією обставиною, яка надає роботодавцю право призупиняти трудові договори з працівниками на підставі статті 13 Закону №2136-ІХ.

Крім того, за встановленими апеляційним судом обставинами, як на час видачі оспорюваного наказу про призупинення дії трудового договору, так і на час розгляду справи, ТОВ «КТД Черкаси» здійснювало свою діяльність. Трудові відносини відповідач призупинив вибірково з окремими працівниками, а не з усіма працівниками.

Принцип такої вибірковості ТОВ «КТД Черкаси» не обґрунтувало.

Отже, ТОВ «КТД Черкаси» не було позбавлене можливості надати позивачу роботу.

Крім того, суд першої інстанції вірно врахував обставини, встановлені під час розгляду справи №580/10933/23, в якій в задоволенні позову ТОВ «КТД Черкаси» про визнання протиправним та скасування припису про скасування наказу (розпорядження) роботодавця або усунення порушень законодавства про працю щодо призупинення дії трудового договору №Ц/ЧК/24017/254/П від 03.10.2023, винесений Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці - відмовлено повністю.

При цьому, із змісту вказаного рішення суду вбачається, що під час розгляду даного спору у справі №580/10933/23 судом було встановлено, що «документальних підтверджень щодо виконання норми абз. 1 пункту 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ (в редакції, чинній на момент прийняття наказу), про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки позивачем не надано та судом не встановлено. Посилання позивача на договір №30112022 від 30.11.2022, який передбачає демонтаж обладнання суд вважає необґрунтованим, оскільки укладення цього договору мало місце у кінці листопада 2022 року, а наказ про призупинення дії трудових договорів прийнято 30.03.2022, тому він не підтверджує неможливість у березні 2022 року забезпечення працівників роботою. Позивач не надав доказів викладеного в позовній заяві по справі №580/10933/23 твердження про фактичне припинення господарсько-виробничої діяльності підприємства, і як наслідок, неможливості забезпечення працівників роботою.»

Також колегія суддів враховує, що на виконання вказаного вище припису, наказом №8-к ТОВ «КТД Черкаси» від 16.12.2024р. скасовано наказ №152-к від 30.03.2022р. про призупинення дії трудового договору частково, в частині щодо працівника ОСОБА_2 , який перебував у трудових правовідносинах із товариством з 21.05.2021р. та займав посаду головного технолога конструкторсько-технологічного відділу ТОВ «КТД Черкаси».

Таким чином, оскільки в даній справі оспорюваний наказ в частині прав позивача був скасований самим відповідачем на виконання припису центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а безпідставність винесення такого наказу встановлена судовим рішенням у справі № 580/10933/23, яке набрало чинності, то доводи скаржника в частині законності та правомірності винесення Наказу від 30.03.2022 року за №152-к «Про призупинення дії трудового договору» в частині працівника ОСОБА_1 спростовуються наявними у справі доказами та встановленими обставинами у справі, яким була надана належна оцінка судом першої інстанції.

Доводи сторони відповідача про те, що позивач не вчиняв жодних дій, тобто погоджувався з відсутністю умов для виконання ним роботи, які також були підставою для призупинення з ним дії трудового договору, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги, оскільки вони не свідчать про недобросовісну поведінку позивача та не спростовують доводів останнього, зазначених в обгрунтування позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним, оскільки обставин неможливості відповідача у зв`язку з військовою агресією проти України надати позивачу роботу, а останньому її виконувати не встановлено й доводи апеляційної скарги ТОВ «КТД Черкаси» цього не спростовують.

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 27 березня 2024 року №753/12518/22, 507/1435/22.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач не дотримався строку оскарження оспорюваного наказу, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Пунктом 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався та був відмінений з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

Зважаючи на те, що оскаржуваний наказ був винесений відповідачем під час дії карантину (30.03.2022 року), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який перебігав безперервно та завершився 30 червня 2023 року, враховуючи тримісячний строк, визначений частиною першою статті 233 цього Кодексу, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що звернувшись до суду 30 серпня 2023 року, позивач не пропустив строк на звернення до суду із цим позовом.

Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У КЗпП України відсутня норма права, яка б у цій ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, так як це не є ні простоєм, ні звільненням працівника.

Водночас, частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Враховуючи, що незаконні дії відповідача позбавили ОСОБА_1 можливості працювати та призвели до порушення його конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин норму частини другої статті 235 КЗпП України, яка регулює подібні за змістом відносини, та поклав на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу середній заробіток за час його перебування у вимушеному прогулі.

Такий висновок суду узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 21 червня 2023 року в справі №149/1089/22 та від 31 січня 2024 року в справі №161/8196/22.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром середнього заробітку, з огляду на наступне.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку №100 основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

З матеріалів справи вбачається, у період з 01 квітня 2022 року до 01 серпня 2023 року, тобто 348 робочих днів, дія трудового договору з позивачем була призупинена і останній не отримував заробітної плати.

Як вбачається з наданої ТОВ «КТД Черкаси» довідки № 2 від 28.01.2025 року, з урахуванням розміру заробітної плати позивача за лютий, березень 2022 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 246,16 грн.

Згідно з розрахунком суду першої інстанції середній заробіток позивача за період з 01 квітня 2022 року (день призупинення дії договору) по 01 серпня 2023 року (день звільнення) становить 85 663,68 грн. (348 робочих днів х 246,16 грн.).

Розрахунок здійснений судом правильно, із дотриманням вимог Порядку №100 та колегія суддів з ним погоджується.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Черкаси» - Журжі Юрія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТД Черкаси» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Н.І. Гончар

О.М. Новіков

/повний текст постанови суду виготовлено 02 травня 2025 року/