Справа № 161/2293/25
Провадження № 2/161/1767/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Смоковича М.В.,

при секретарі судового засідання Хилько О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2025 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року у справі №161/10476/24 було стягнуто на користь КП «Луцькводоканал» з нього та інших відповідачів надуману заборгованість. Суд проігнорував його посилання на те, що відповідач не має у власності або законному розпорядженні мереж водопостачання та водовідведення, зокрема тих, якими підведено воду та відводяться стоки від будинку АДРЕСА_1 , що є обов`язковою умовою для надання ліцензії здійснення діяльності по наданню послуг водопостачання та водовідведення. Суд також проігнорував його посилання на те, що відповідач постачає питну воду, видобуту з підземних надр, однак у нього відсутній дозвіл на користування надрами та те, що питна вода, яку постачає відповідач , не відповідає переліку показникам якості води, зазначеному у паспорті та визначеному державними санітарними нормами і правилами. Суд не досліджував наявність у відповідача державного акту на право постійного користування або на право власності на землю та технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого в установленому порядку.

Зважаючи на вищевикладене, просить суд встановити наступні факти: КП «Луцькводоканал» не має у власності або законному розпорядженні мереж водопостачання та водовідведення, зокрема тих, якими підведено воду та відводяться стоки від будинку АДРЕСА_1 ; у КП «Луцькводоканал» відсутній дозвіл на користування надрами, зокрема на видобування з надр питної води; питна вода, яку постачає КП «Луцькводоканал» не відповідає показникам якості води, зазначеному у паспорті та визначеному державними санітарними нормами і правилами; у КП «Луцькводоканал» відсутній державний акт на право постійного користування або на право власності на землю та технічний проект на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погоджений і затверджений в установленому порядку; у КП «Луцькводоканал» відсутня ліцензія на здійснення діяльності з питного водопостачання та водовідведення; КП «Луцькводоканал» ніколи не підписувало договорів про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення з мешканцями квартири АДРЕСА_2 .

05.02.2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

18.02.2025 року позивач ОСОБА_1 подав суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 05.02.2025 року.

19.02.2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.03.2025 року представником відповідача подано суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, через їх необґрунтованість, а також у зв`язку з недотриманням норм ст. 293 ЦПК України, так як позивачем не зазначено, яким чином факти, що необхідно встановити, впливають на виникнення, зміну або припинення його особистих чи майнових прав.

17.03.2025 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити, відзив відповідача на позовну заяву до уваги не брати у зв`язку з його безпідставністю.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, що проголошені судом прилюдно, та відтворені у Єдиному реєстрі судових рішень вважаються офіційно опублікованими та доступними для використання.

Судом, у відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України та Закону України «Про доступ до судових рішень», були досліджені рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 24.03.2025 року, які відтворені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року, винесене у справі № 161/10476/24, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 24.03.2025 року, було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 9 178 (дев`ять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 28 коп. та судові витрати по справі.

Окрім цього, як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року, винесене у справі № 161/10476/24, 17.06.2024 року ОСОБА_1 , як відповідачем по справі, подавався до суду відзив на позовну заяву, в якому, як на підставу для задоволення позову, останній посилався на те, що він та інші відповідачі не мають жодних зобов`язань перед позивачем (КП «Луцькводоканал»), оскільки ними договір не підписувався. Крім цього вказує, що позивач не надав доказів, що системи централізованого водопостачання та водовідведення перебуває у власності позивача; позивач не надав доказів, що питна вода відповідає санітарним нормам і правилам, не надав розрахунків тарифів, не навів фактів здійснення ним контрольного зняття показників.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили суд: рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Крім того, преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що незаконної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішення чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встанови судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключи обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 , як на підстави для задоволення позовних вимог, посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року у справі №161/10476/24 було стягнуто на користь КП «Луцькводоканал» з нього та інших надуманих заборгованостей, однак суд, при винесенні даного рішення проігнорував його посилання на те, що відповідач не має у власності або законному розпорядженні мереж водопостачання та водовідведення, зокрема тих, якими підведено воду та відводяться стоки від будинку АДРЕСА_1 , що є обов`язковою умовою для надання ліцензії здійснення діяльності по наданню послуг водопостачання та водовідведення. Суд також проігнорував його посилання на те, що відповідач постачає питну воду, видобуту з підземних надр, однак у нього відсутній дозвіл на користування надрами та те, що питна вода, яку постачає відповідач , не відповідає переліку показникам якості води, зазначеному у паспорті та визначеному державними санітарними нормами і правилами. Суд не досліджував наявність у відповідача державного акту на право постійного користування або на право власності на землю та технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого в установленому порядку.

Таким чином, тим фактам, які просить встановити позивач, вже надано оцінку судом під час розгляду справи № 161/10476/25, при вирішенні якої суд прийшов до висновку про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, які надавалися КП «Луцькводоканал» за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням у цій справі було підтверджено, як факт укладення договору між КП «Луцькводоканал» та відповідачами, так і те, що КП «Луцькводоканал» вправі надавати такі послуги.

Посилання позивача на те, що судом при розгляді справи № 161/10476/25 було проігноровано ті чи інші його доводи, факти, або ж щось судом не було досліджено, є підставою для звернення до суду апеляційної чи касаційної інстанції з відповідними скарги, але аж ніяк не з позовною заявою про встановлення цих фактів.

Більш того, позивач зазначає, що встановлення цих фактів необхідне для встановлення порушень КП «Луцькводоканал» його майнових прав при стягненні з нього коштів, тобто фактично зазначає, що встановлення даних фактів необхідно для вирішення іншого спору по суті, що є не припустимим, так як само по собі встановлення того чи іншого факту не повинно пов`язуватися з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Луцькводоканал» (місцезнаходження: 43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 26, код в ).

Повний текст рішення виготовлений 02.05.2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович