Номер провадження: 22-з/813/187/25
Справа № 523/7171/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Сегеди С.М. (суддя доповідач), Драгомерецького М.М., Комлевої О.С., розглянувши заяву керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, про забезпечення позову у цивільній справі за апеляційною скаргою керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2024 року, ухваленого за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем більш ніж п`ять років,

встановив:

З 06 лютого 2025 року в провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2024 року, ухваленого за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем більш ніж п`ять років.

06 лютого 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано ОСОБА_3 .

Одеський апеляційний суд своєю ухвалою від 18 лютого 2025 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та ухвалою від 18 лютого 2025 року призначив справу до розгляду на 17 липня 2025 року о 10 год. 30 хв.

Відповідно до наказу голови Одеського апеляційного суду №66-ос від 11.04.2025 відраховано суддю Дришлюка А.І. зі штату Одеського апеляційного суду у зв`язку з припиненням повноважень судді (його смерті).

10 квітня 2025 року, за допомогою послуг поштового зв`язку, керівником Суворовської окружної прокуратури м. Одеси на адресу Одеського апеляційного суду була подана заява про забезпечення позову, яка зареєстрована апеляційним судом 14 квітня 2025 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що ураховуючи поведінку ОСОБА_1 щодо відчуження майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , у вкрай стислі строки, заявник вважає, що існує реальна ймовірність «розпорошення активів» для легалізації набутого майна та суттєвого ускладнення набуття права власності на нього територіальною громадою.

На підставі наведеного заявник вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме: кв. АДРЕСА_3 , а також кв., площею 65,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

По зазначеній заяві про забезпечення позову, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2025 року, обрано головуючого суддю Сегеду С.М., у складі колегії суддів: Вадовської Л.М. та Погорєлової С.О. (справа №523/7171/24; провадження №22-з/813/187/25).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2025 року обрано головуючого суддю Сегеду С.М., у складі колегії суддів: Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та отримано суддею-доповідачем матеріали цивільної справи №523/7171/24; провадження №22-ц/813/4222/25).

Таким чином, заява керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради про забезпечення позову надійшла до головуючого судді Сегеди С.М. без матеріалів цивільної справи, тому вирішення питання, відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, стало можливим лише після отримання матеріалів цивільної справи, які надійшли в провадження судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М., суддів: Вадовської Л.М. і Погорєлової С.О. 24 квітня 2025 року (четвер).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2025 року обрано головуючого суддю Сегеду С.М., у складі колегії суддів: Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів,що підтверджують необхідність забезпечення позову,або для з`ясування питань,пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Значення цього інституту полягає у тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом виключно за заявою учасників справи. Особами, які наділені правом звернутись до суду із заявою про забезпечення позову, є позивач, відповідач, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, прокурор, органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Водночас, цивільним процесуальним законодавством не передбачена можливість звернення до суду особи, яка не була залучена до участі у справі та подає апеляційну скаргу на рішення суду, із заявою про забезпечення позову.

Окрім того, ЦПК України не містить норм, які б надавали можливість забезпечувати апеляційну скаргу. Положення цього Кодексу про те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, означає, що суд апеляційної інстанції вправі вирішувати питання про забезпечення позову, але виключно у порядку та спосіб, які встановлені главою 10 розділу 1 ЦПК України.

Колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що предметом даного судового розгляду є заява про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем більш ніж п`ять років.

Тобто, ні Одеська міська рада, ні інші особи не ставили питання в суді першої інстанції про визнання майна відумерлим та визнання на нього права власності.

Більш того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є теперішніми власниками вищезазначених квартир, на які заявник просить накласти арешт, не залучені до участі у справі.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 153, 365, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні заяви керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів.

Судді С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева