Провадження № 2/175/2393/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бойка О.М.

за участі: секретаря Кальченко Ю.О.

представника позивача (у відеоконференції) ОСОБА_1 ,

представника відповідача (у відеоконференції) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У вересні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

Справа, згідно автоматизованого розподілу між суддями програмою «Д-3» була розподілена до провадження судді Бойко О.М.

В позовній заяві просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 24.01.2006 по 03.12.2010 року Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, ОСОБА_4 . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.11.2010 року, справа №2-14827/2010, шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного Краматорського міського управління юстиції Донецької області 05.09.2006 (актовий запис №1098).

27.07.2018 року Позивачка одружилася із ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

На підставі виконавчого листа №2-3805, виданого 26.09.2011р. за рішення Краматорського міського суду Донецької області стосовно ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №33695975 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 доходів починаючи з 06.09.2011 року.

На даний час ОСОБА_5 є повнолітнім, однак навчається у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди на фізикоматематичному факультеті денного відділення 2 року навчання за спеціальністю 014 Середня освіта (Інформатика), термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Син Позивачки навчається на денній формі навчання за кошти фізичних осіб та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, своїх доходів не має, потребує матеріальної допомоги з боку батька, сину ОСОБА_5 потрібні кошти на оплату навчання, придбання книг, зошитів, одягу, харчування, засобів гігієни та інших витрат.

Син зареєстрований з Позивачкою і перебуває на повному її забезпеченні, однак її заробітної плати не вистачає для забезпечення всіх потреб сина.

Відповідач є працездатним, на даний момент працює у Акціонерному Товаристві комерційний банк «Приватбанк» та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу допомагати в утриманні їхнього спільного сина.

Вказані обставини змусили позивачку звернутись із відповідним позовом до суду.

Відповідач ознайомившись із позовною заявою надав відзив в якому просить визначити розмір аліментів у розмірі 1330 грн. щомісячно.

Обґрунтував свою позицію тим, що саме позивачка після розлучення з відповідачем намагалась усіляко припинити спілкування відповідача з їх сином та його та участь у вихованні дитини.

Саме тому, відповідач був змушений у 2010 році звертатись з цього приводу до служби у справах дітей Краматорської міської Ради з приводу встановлення йому часу спілкування з дитиною, а також у 2011 році з відповідним позовом до Краматорського міського суду Донецької області (рішення суду від 30.11.2011 року по справі № 2-4460/2011).

Вступаючи до вказаного вище вищого закладу освіти позивачка та дитина, не погодили з відповідачем вартість майбутнього навчання, умови оплати за навчання, а також яким чином ця оплата буде розподілятись між сторонами.

Тобто, обираючи даний вищій заклад освіти, розуміючи, що період навчання буде тривати декілька років позивачка виключно особисто прийняла відповідне рішення, виходячи з власних матеріальних можливостей і повинна була розраховувати на себе в питанні оплати за навчання.

Стверджує, що в підтвердження оплати за навчання позивачкою надано квитанцію про сплату 8001,00 грн. за навчання сина. Жодних інших доказів потреб сина в матеріальній допомозі в зв`язку з навчанням позивачкою до позову не долучено. Тобто, перелічені в позовній заяві потреби сина в матеріальній допомозі з боку батька, окрім оплати за навчання, нічим не підтверджені, а тому є голослівними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, вважає, що з долучених до позовної заяви доказів та з самої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто живе з позивачкою, що також підтверджує відсутність в нього додаткових витрат, пов`язаних зі сплатою за житло. Крім того, в позові позивачка вказує, що син в зв`язку з навчанням перебуває на її повному матеріальному утриманні, а її заробітної плати не вистачає для забезпечення всіх його потреб. Однак до позову позивачкою не надано жодного доказу розміру її прибутку станом на теперішній час. З чого неможливо зробити висновок чи дійсно позивачка станом на теперішній час перебуває в скрутному становищі в зв`язку з навчанням сина. Таким чином, єдиними доведеними витратами позивачки, які вона несе в зв`язку з навчанням сина є сплата за саме навчання у вищому закладі освіти в розмірі з розрахунку 1331,67 грн. на місяць.

Відповідач окрім повнолітнього сина ОСОБА_5 , має ще неповнолітнього сина від другого шлюбу, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької обл. від 13.08.2018 року, ухваленого по справі № 234/8140/18 провадження №2/234/2503/18 відповідач є платником аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 .

Через збройну агресію рф проти України у 2022 році державні установи, організації та відділення банків в м. Краматорську закривались та почали виїздити у інші регіони України. Саме тому, щоб не втратити місце роботи відповідач змушений був змінити місце свого проживання та з вересня 2023 року є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2 . Жодних виплат як ВПО відповідач не отримує. В м. Києві відповідач свого житла не має, тому з 02.09.2023 року змушений орендувати житло відповідно до договору про оренду нерухомого майна по АДРЕСА_2 . Вартість оренди житла на місяць складає 14000 грн. Крім того, за вказаною адресою відповідач повинен сплачувати комунальні послуги, вартість яких на місяць у вересні 2024 року склала 2266,33 грн., та в опалювальний сезон буде значно вищою.

В м. Києві відповідач продовжує працювати в АТ КБ «ПриватБанк» м. Київ спеціалістом з обслуговування терміналів ГО. Після утримання з заробітної плати відповідача обов`язкових податків, зборів та аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , відповідач на руки отримує в середньому 20446,12 грн.

Крім того, на утриманні в відповідача впродовж тривалого часу є його батьки пенсіонери: мати ОСОБА_12 , якій повних 73 роки, та батько - ОСОБА_13 , якому станом на теперішній час повних 75 років. Відповідач постійно купує для них продукти харчування, медикаменти, засоби гігієни. Батькові відповідача 22.08.2024 року встановлено першу «Б» групу інвалідності. За станом здоров`я батько потребує постійного стороннього догляду та вартісного медикаментозного лікування.

Таким чином, після утримання з заробітної плати відповідача обов`язкових утримань, податків, зборів, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , сплати за оренду житла, комунальних платежів за житло в Києві та Краматорську, оплати за паливо та допомоги батькам відповідачеві практично не має за що жити, покупати для себе продукти харчування, одяг, медикаменти. Тобто станом на теперішній час відповідач сам перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі. Вказане підтверджується відповідним розрахунком, що долучений до відзиву.

Тому, стверджує, що сплачувати аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання на користь позивачки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (прибутку) відповідач, станом на теперішній час, не має жодної можливості. В той же час, на думку відповідача, бажання позивачки стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання є не співмірним з наданими нею підтвердженими витратами, які вона несе в зв`язку з навчанням дитини.

Представник позивачки адвокат Бєлостоцька А.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Гур`єва Л.М. у судовому засіданні заперечувала позов та просила суд визначити розмір аліментів, які належать стягненню у сумі 1330,00 грн. щомісячно до закінчення навчання або 23 річного віку.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 24.01.2006 по 03.12.2010 року Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, ОСОБА_4 . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.11.2010 року, справа №2-14827/2010, шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного Краматорського міського управління юстиції Донецької області 05.09.2006 (актовий запис №1098).

На даний час ОСОБА_5 є повнолітнім, однак навчається у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди на фізикоматематичному факультеті денного відділення 2 року навчання за спеціальністю 014 Середня освіта (Інформатика), термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Відповідач є працездатним, на даний момент працює у Акціонерному Товаристві комерційний банк «Приватбанк» та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу допомагати в утриманні їхнього спільного сина.

Проте, також відповідачем до суду наданні достатні підстави вважати, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу є надмірним для нього, у зв`язку із наявністю іншої дитини та утримання батьків похилого віку.

Однак вищевказані обставини не позбавляють його обов`язку утримувати сина ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто відсутність шлюбних відносин між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України).

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Щодо часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Положеннями ч.2 ст.191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

При цьому, під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють пряму відмову від надання утримання, а також різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою свого дійсного розміру заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язку по утриманню. Факт ухилення від надання утримання може мати місце в тому випадку, якщо особа має у своєму розпорядженні кошти, але не бажає їх надавати.

Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати суду докази того, що, вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 16 вересня 2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку.

У відповідність вимогам ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України.

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), кошти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 16 вересня 2024 року і до закінчення сином навчання, тобто до 01.07.2026 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Бойко