№ 209/9025/24
№ 2/207/796/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс", м.Київ

до ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 65 365,15 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 25000,00 грн, заборгованість за відсотками - 40 365,15 грн, а також судові витрати у справі.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №С02.216.73198 від 10.04.2017, укладеному між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, укладеного між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Свеа Фінанс".

Ухвалою суду від 14.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 19.03.2025 на 10:20 годин.

05.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що позивачем не доведено перехід права вимоги до кредитора, зокрема не надано реєстр боржників, за яким банк передав права вимоги до відповідача. Позивачем не доведено розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Довідка-розрахунок не містить розрахунку суми боргу та не містить відомостей, що дозволили б відповідачу перевірити наданий розрахунок. Відповідно до наданої позивачем виписки від 25.07.2023 банком, в порушення умов укладеної угоди та чинного законодавства, проводилося незаконне списання комісій. Відповідач вважає безпідставною заборгованість за основним боргом у розмірі 25000,00 грн, оскільки кредитний ліміт доступний клієнту на момент укладення угоди становить 20000,00 грн, доказів про збільшення кредитного ліміту позивачем не надано.

У письмових поясненнях представник відповідача вказує, що подані позивачем розрахунок заборгованості та виписка не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому не є належним і допустимим доказом наявності у відповідача заборгованості.

19.03.2025 у судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність.

19.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.04.2025 до 11:20 годин.

22.04.2025 у судовому засіданні судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення якого відбудеться 02.05.2025 о 14:00 годин.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2017 ОСОБА_1 було підписано заяву, в якій надала згоду ПАТ "Ідея Банк" повідомляти її будь-яким чином та в будь-якій формі, включаючи, але не обмежуючись, шляхом надсилання листів та інших повідомлень (письмових та електронних) на адресу її проживання, поштою, кур`єром, нарочно, на її e-mail,на номер її мобільного телефону тощо, інформацію про банківські продукти і послуги банку та пропозиції скористатися будь-якими банківськими продуктами та послугами банку.

10.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" (надалі - банк) та ОСОБА_1 (надалі - клієнт) укладено угоду №С02.216.73198 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами п.3 якої банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п.3.1); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 20000,00 грн (п.п.3.1); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.0000% річних (п.п.3.2).

Відповідно до п.4 договору повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором здійснюватимуться згідно умов договору, типового графіку та розрахунку сукупної вартості кредиту. а також тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням цієї угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту.

На виконання умов договору банком надано ОСОБА_1 кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок.

Виписка по картці за період з 10.04.2017 по 25.07.2023 свідчить про те, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та сплачувала заборгованість за кредитним договором.

Згідно наданої АТ "Ідея Банк" довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №С02.216.73198 від 10.04.2017 станом на 25.07.2023 становить 65365,15 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 25 000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 40 365,15 грн.

25.07.2023 між Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест України" (далі - фактор) укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до п.2.1 якого за цим договором клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п.3.1 договору загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення права вимоги становить 12163508,00 грн та включає в себе фінансування відповідно до реєстру боржників №1, реєстру боржників №2, реєстру боржників №3.

Згідно з п.3.4 договору розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами банку. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період - до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж, банк щомісячно інформуватиме клієнта за допомогою смс-повідомлення, що надсилається на абонентський номер клієнта, вказаний ним в заяві по приєднання.

Відповідно до п.4.1 договору фактор зобов`язується сплатити суму фінансування у розмірі 11963508,00 грн шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі ті підписання сторонами договору і реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу "вчасно".

Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору (п.5.1 договору).

Відповідно до платіжної інструкції №9216 від 28.07.2023 ТОВ "Росвен Інвест України" здійснило АТ "Ідея Банк" оплату фінансування згідно договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 у розмірі 11963508,00 грн.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 до позивача перейшло право вимоги АТ "Ідея банк" до ОСОБА_1 за договором С02.216.73198 від 10.04.2017 у загальному розмірі 65365,15 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 25 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 40365,15 грн.

Рішенням єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест України" №1 від 25.03.2024, змінено назву товариства з товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест України" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс".

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд враховує, що під час укладення кредитного договору сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний договір, відповідач надала свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 зазначено, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.202 у справі № 911/19/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2023 у справі №204/5103/21 вказано, що "суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань".

Позивачем не надано обгрунтованого розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором.

Надана позивачем довідка-розрахунок заборгованості не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, ні залишкової суми кредиту, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки.

Крім того, надана позивачем виписка по рахунку не є безумовним доказом підтвердження достовірності розміру заборгованості, оскільки в ній не міститься інформація про розмір відсоткової ставки, алгоритму нарахування відсотків, не надані також докази строку дії договору.

Таким чином, суд позбавлений можливості здійснити перевірку правильності здійснених нарахувань заборгованості або провести власний розрахунок.

При цьому, сам по собі додаток до договору факторингу у вигляді витягу з реєстру боржників не підтверджує, яку суму коштів фактично отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У поданому клопотанні представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги недоведеність позивачем розміру заборгованості відповідача за кредитним договором №С02.216.73198 від 10.04.2017, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.141,259,263,265,268,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська