Справа № 509/6623/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу №509/6623/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

13.11.2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визнання права власності. Зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14 липня 2000 року, зареєстрованого КП «Овідіопольське РБТІ» за № 180 53/100 частин жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належали в рівних частках ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Земельна ділянка під будинком не приватизована. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , який є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 за законом, прийняв спадщину та оформив свідоцтво про право на спадщину за законом на 53/400 частини жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Власниками іншої частини жилого будинку 47/100 були в рівних частках ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в подальшому продали свою частку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На теперішній час власником цієї частки є ОСОБА_4 . З метою приватизації земельної ділянки під будинком позивачі - співвласники 53/100 частин жилого будинку звернулися до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області на консультацію з відповідними документами. Однак їм повідомили про те, що вирішувати питання приватизації необхідно разом з співвласником 47/100 частини будинку. Позивачі звернулися до власника ОСОБА_4 , однак той їм повідомив, що у нього оформлені документи на жилий будинок в цілому, а не на частку, а тому він буде вирішувати питання приватизації в окремому порядку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2024р. № 403477703 виявилося, що дійсно ОСОБА_4 є власником жилого будинку в цілому за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, поділ жилого будинку АДРЕСА_1 , співвласниками 53/100 якого вони є, відбувся без їх згоди. Оскільки вирішити питання в позасудовому порядку з відповідачем їм не вдалося, вимушені звертатися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив слухати справу за його відсутності.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14 липня 2000 року, зареєстрованого КП «Овідіопольське РБТІ» за № 180 та свідоцтва про право на спадщину за законом № 859 від 19.08.2024 року позивачам на праві спільної часткової власності, а саме 53/100 частини у розмірах: ОСОБА_1 - 106/400 частки у праві власності, ОСОБА_2 - 53/400 частки у праві власності та ОСОБА_3 - 53/400 частки у праві власності, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа вказаних 53/100 частин будинку складає 86,8 кв.м., житлова 45,1 кв.м., та господарські будівлі літня кухня, кладовка, підвал, гараж, споруди № НОМЕР_1 ,І у відповідності до технічного паспорту від 22.07.2024р., що зареєстрований у Реєстрі будівельної діяльності за № ТІ01:5477-8913-3689.

Відповідно до архівної довідки № Б-20-888 від 19.09.2024р. 47/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 24.07.1996 року за реєстровим номером № 1460, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О. та зареєстровано в Овідіопольському РБТІ Одеської області 25.07.1996р. в реєстровій книзі № 1 реєстровий № 180 належить гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 19.11.2022 року за № 1529, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , продали гр. ОСОБА_4 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що складається в цілому з житлового будинку загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 56,8 кв.м.

З огляду висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 22.07.2024 року за № 295/2, виконаного ФОП ОСОБА_12 , 53/100 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 та жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 - це частини одного жилого будинку за АДРЕСА_1 загальною площею 176,6 кв.м., житловою 102,6 кв.м., одна із яких , а саме 47/100 виділена в окремий об`єкт, якому було присвоєно адресу : АДРЕСА_2 , і яка належить відповідачу ОСОБА_4 . Технічна характеристика цього житлового будинку - загальна площа 89,8 кв.м., житлова площа 57,5 кв.м., господарчі будівлі - гараж, гараж, літня кухня, сарай, сарай, вбиральня-душ, споруди № НОМЕР_2 ,ІІ у відповідності до технічного паспорту від 07.12.2018р.

Відповідно до вищенаведеного висновку за № 295/2 від 22.07.2024 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, існує технічна можливість поділу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 176,6 кв.м., житловою 102,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з виділенням в окремий об`єкт нерухомого майна 53/100 частин цього будинку з технічною характеристикою - загальна площа 86,8 кв.м., житлова площа 45,1 кв.м., господарчі будівлі літня кухня, кладовка, підвал, гараж, споруди № 1-3,5-9, І.

Відповідач, як власник іншої частини будинку, виділеної в окремий об`єкт нерухомого майна, не заперечує щодо виділення 53/100 частин жилого будинку, що належить позивачам в окремий об`єкт, про що надав заяву від 08.01.2025 року до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

За приписами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні ст.181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється самостійні об`єкти майна.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18) зроблено висновок, що «системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася».

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 712/9240/16-ц (провадження № 61-13395св19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «у справі, що переглядається, суди не врахували, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».

Враховуючи право позивачів на поділ у натурі їх частки жилого будинку, виділення в окремий об`єкт частки відповідача з присвоєнням її іншого номеру, висновок ФОП ОСОБА_12 , щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 295/2 від 22.07.2024р., який відповідає порядку користування житловим будинком, який склався між сторонами та відповідає інтересам сторін, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, суд вважає, що позов слід задовольнити.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.81,141,247,265,268,273,280,ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Виділити 53/100 частин жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 в окреме господарство.

Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_1 на частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_3 на1/4 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в розмірі 7360 (сім тисяч триста шістдесят) грн. 72 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.05.2025 року.

Головуючий: Є.М.Панасенко