Справа № 451/690/24 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 22-ц/811/43/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн щомісячно.

В обґрунтування позову покликалася на те, що від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2017 у справі № 451/641/17 шлюб між сторонами розірвано. Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбу дочкою не цікавиться та не спілкується, матеріальної допомоги не надає, не виявляє бажання подальшого виховання доньки. Позивачка одна не може забезпечити належний рівень життя для дитини та зазначає, що батько, який є працездатний, отримує доходи зможе сплачувати аліменти у розмірі 7 000,00 грн на дитину.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.05.2024.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вказана сума не може вважатись обгрунтованою, є явно завищеною, такою що не відповідає потребам дитини, принципу справедливості та законності. У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказував, що зважаючи на рівень цін в Україні, вважає, що необхідною сумою коштів для утримання дитини протягом одного місяця її життя є 6000 гривень. А тому, з урахування принципу рівності обов`язку батьків щодо утримання їхньої дитини, розумним, законним та обгрунтованим розміром аліментів на користь позивача для утримання дитини ОСОБА_3 є 3000 гривень щомісяця. Таким чином у матеріалах справи є зафіксованою позиція відповідача щодо розміру аліментів, які є об`єктивними та можуть бути стягнутими з нього саме на суму 3000 грн. Такий розмір аліментів повною мірою відповідає законодавчому визначенню рівня фінансового утримання дитини, тобто є більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, перевищує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а з урахуванням принципу рівності батьків в утриманні їх дітей запропонована сума аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на користь позивача ОСОБА_2 для утримання дитини у розмірі 3000 гривень щомісячно та до досягнення нею повноліття.

Відзив на апеляційну скаргу суду не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2017 у справі № 451/641/17 шлюб між сторонами розірвано.

Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26 лютого 2013 року (а.с.9).

Як вбачаться з довідки Лопатинської селищної ради №326 від 05.05.2021 ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому на обох батьків у рівній мірі покладається забезпечення дитині належного утримання до досягнення нею віку вісімнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнає позовні вимоги частково в розмірі 3000 гривень та може сплачувати зазначену суму на утримання своєї неповнолітньої дитини.

Матеріали справи не містять жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, а копія одної сторінки закордонного паспорта не є беззаперечним доказом його перебуванням у країнах Євросоюзу. Отже будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром присуджених аліментів, зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини та встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. На думку колегії суддів, такий розмір відповідає критеріям необхідності та достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини сторін.

Таким чином, відповідачем, який не має на утриманні інших осіб, не доведено та не надано достатніх доказів того, що він не взмозі сплачувати аліменти розмірі 4500 гривень щомісячно.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 30.04.2025

Головуючий

Судді