РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/21078/24

Провадження № 22-ц/4815/586/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальний заклад "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька

спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2025 року (ухвалене у складі судді Гордійчук І.О., повний текст рішення складено 14 лютого 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позов обґрунтовував тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем із 01.09.2010 року по 07.05.2024 року та звільнився за згодою сторін 07.05.2024 року.

Відповідно до довідки про доходи за 2022 рік виданої відповідачем за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року загальна сума отриманого ним доходу становить 368246,13 грн, з яких 9850,50 грн матеріальна допомога на оздоровлення та 24850 грн премії (грошові винагороди), в той час як з довідки про доходи за 2023 рік, вбачається, що за період з січня 2023 року по грудень 2023 року загальна сума отриманого ним доходу складає 362382 грн, до якого не увійшла сума матеріальної допомоги на оздоровлення.

У період його перебування у відпустці з жовтня по листопад 2023 року, матеріальна допомога на оздоровлення не виплачувалася, що є порушенням частини 1 статті 57 ЗУ "Про освіту".

Просив суд стягнути з Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 11901,70 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від12 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради, про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення задоволено.

Стягнуто з Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради невиплачену матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 11901 (одинадцять тисяч дев`ятсот одну) грн 70 коп, з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Стягнуто з Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення мотивовано тим, що оскільки позивачу не виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення, яка відповідно до положень ст. 57 Закону України "Про освіту" обов`язково повинна бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2023 рік позовні вимоги є обґрунтованими, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають кошти в розмірі 11901,70 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 07 березня 2025 року КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради оскаржив його у апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посада тренера-викладача не належить до посад науково-педагогічних працівників закладів освіти, передбачених переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, що затверджений постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 року № 78 "Деякі питання реалізації окремих положень частини першої статті 57 та частини четвертої статті 61 Закону "Про освіту" встановлено, що педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплачуються щомісячні надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки згідно Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам.

Дія зазначеного Порядку поширюється на працівників, які займають посади згідно з переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, і на яких поширюються умови оплати праці працівників закладів і установ освіти.

У такому переліку відсутні посада "тренер викладач".

Пояснює, що необхідно розмежовувати допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток педагогічним та науково-педагогічним працівникам, яка є обов`язковою відповідно до статті 57 Закону України "Про освіту" та постанови КМУ від 31.01.2001 року № 78 та матеріальну допомогу, зокрема на оздоровлення, в сумі одного посадового окладу на рік, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2 наказу № 2097 керівники бюджетних установ, закладів та організацій фізичної культури і спорту в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах, мають право надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один(на) посадовий оклад (ставка заробітної плати, тарифна ставка) на рік, крім матеріальної допомоги на поховання.

Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівнику закладу фізичної культури та спорту не є обов`язковою та виплачуються в межах фонду оплати праці, затвердженого в кошторисах, при цьому рішення щодо такої виплати приймає керівник закладу.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

08 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що у справі № 233/4308/17 Верховний Суд розглядав питання щодо зарахування пільгового стажу осіб у розумінні п. е) статті 55 Закону № 1788-ХІІ та Переліку № 909. В даному випадку принциповим є саме правовий висновок суду, що тренер-викладач є педагогічним працівником навчального закладу (тобто працівником освіти) навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком № 909 (даної правової позиції притримуються суди й дотепер: постанова КАС ВС № 149/2408/17 від 08 квітня 2020 року).

Просить про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР та працював на посаді тренера-викладача з волейболу пляжного.

Наказом КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР №21-к від 07.05.2024 ОСОБА_1 , тренера-викладача з волейболу пляжного 07.05.2024, за згодою сторін п.1 ч.1 ст.36 КзПП звільнено з роботи (а.с. 27).

Згідно відповіді КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР №190 від 01.07.2024 року при звільненні тренера-викладача ОСОБА_1 , 07.05.2024 року, йому була нарахована заробітна плата за відпрацьований час з 01.05.2024 року по 07.05.2024 року 8072,89 грн та компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2023 року по 07.05.2024 року 31662,57 грн, які було виплачено 13.05.2024 року (а.с.26).

Як вбачається з довідки про доходи за 2022 року КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР № 232 від 16.09.2024 року, за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року загальна сума доходу отриманого ОСОБА_1 складала 368246,13 грн., з яких 9850,50 грн - матеріальна допомога на оздоровлення та 24850 грн премії (а.с. 8).

Відповідно до довідки про доходи за 2023 рік, виданої КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР № 233 від 16.09.2024 року, загальна сума доходу отриманого ОСОБА_1 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року становить 362382 грн, до яких не увійшла сума матеріальної допомоги на оздоровлення.

Як вбачається з відповіді КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР №288 від 01.11.2024 року місячний посадовий оклад ОСОБА_1 за 2023 рік складав 11901,70 грн.

У відповіді заступника директор КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР № 200 від 23.07.2024 року зазначено, що за період роботи з 01.09.2023 року по 07.05.2024 року матеріальна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася, в зв`язку з відсутністю коштів на її виплату за відповідний період, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення в комунальному закладі виплачується працівникам в межах фонду оплати праці (а.с. 31).

Згідно наказу КЗ "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" РОР №59-к від 11.10.2023 року ОСОБА_1 тренеру-викладачу було надано щорічну відпустку працівнику за період з 01.09.2022-31.08.2023 року, загальною тривалістю 42 дні з 16.10.23 по 26.11.23 року (а.с. 48).

Відповідно до статті 57 Закону України "Про освіту", держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Постановою КМУ від 31 січня 2001 року № 78 "Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", частини першої статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту", частини другої статті 18 та частини першої статті 22 Закону України "Про позашкільну освіту" запроваджено, починаючи з 01 січня 2001 року, виплату допомоги на оздоровлення педагогічним та науково-педагогічним працівникам.

Допомога на оздоровлення виплачується педагогічним або науково-педагогічним працівникам за основним місцем роботи при наданні чергових відпусток згідно з графіком відпусток незалежно від навчального навантаження або обсягу роботи, що виконується.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, ОСОБА_1 мав законні очікування на отримання допомоги на оздоровлення при наданні йому щорічної відпустки з 16.10.23 року по 26.11.23 року, тому обґрунтованими є висновок суду про стягнення на користь ОСОБА_1 невиплаченої допомоги на оздоровлення у розмірі його місячного посадового окладу 11901 грн 70 коп.

Доводи апеляційної скарги, що на позивача не поширюються встановлені у ст. 57 Закону України "Про освіту" гарантії надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки, оскільки його посада не належить до педагогічних та науково-педагогічних працівників не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти; заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про позашкільну освіту" учасниками навчально-виховного процесу в позашкільному навчальному закладі є: вихованці, учні, слухачі; директор, заступники директора позашкільного навчального закладу; педагогічні працівники, психологи, соціальні педагоги, бібліотекарі, спеціалісти, які залучені до навчально-виховного процесу; батьки або особи, які їх замінюють; представники підприємств, установ, організацій, які беруть участь у здійсненні навчально-виховного процесу.

За Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2008 року № 993, дитячо-юнацька спортивна школа є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю - закладом фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту.

Учасниками навчально-тренувальної та спортивної роботи в спортивній школі є: вихованці; тренери-викладачі, медичні працівники та інші фахівці; батьки або особи, що їх замінюють; директор та його заступники (пункт 28 Положення).

Отже, Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу прямо передбачено такі посади працівників освіти вказаного виду позашкільного навчального закладу як тренер-викладач.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 № 963 (з наступними змінами), викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78, діяльність на посаді тренера-викладача у спортивних школах всіх типів зараховується до стажу педагогічної роботи.

Тобто, згідно з вищевказаними нормативними актами тренер-викладач дитячо-юнацької спортивної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Отже, позивач у цій справі належить до категорії педагогічних працівників, оскільки працював тренером-викладачем позашкільного закладу освіти, на якого законами, нормативно-правовими актами та трудовим контрактом покладено виконання виховних та педагогічних функцій.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 27 листопада 2024 року (справа № 716/2152/23, провадження № 61-7971 св 24).

Доводи апеляційної скарги, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівнику закладу фізичної культури та спорту не є обов`язковою та виплачується в межах фонду оплати праці, затвердженого в кошторисах, при цьому рішення щодо такої виплати приймає керівник закладу не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові Верховного суду України від 23.05.2018 року по справі № 637/42/17 визначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Таким чином, відсутність чи не передбачення у кошторисі відповідної бюджетної установи коштів на виплату допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, не звільняє установу від обов`язку по здійсненню відповідних видатків згідно із законодавством та не може свідчити про те, що педагогічний працівник не має права на отримання гарантованої державою допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 637/42/17.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про освіту" виплата матеріальної допомоги на оздоровлення чинним законодавством не ставиться в залежність від наявності у відповідного закладу освіти коштів, має обов`язковий характер та виплачується при наданні працівнику щорічної відпустки.

За вказаних обставин суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем, при наданні позивачу щорічної відпустки за 2023 рік не виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення, яка відповідно до положень ст. 57 Закону України "Про освіту" підлягала обов`язковій виплаті, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої йому матеріальної допомоги на оздоровлення, у розмірі 11901,70 грн.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Обласна спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву" Рівненської обласної ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.