Справа № 463/8889/23
Провадження № 2/463/252/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Станько Р.О.

представника позивача Воробець С.І.

представника відповідача Колганова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Львова справу за позовом Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватна Фірма «Юнона» про визнання протиправними дійта зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", пов`язані з наданням послуг розподілу природного газу споживачам Львівської області за тарифом в розмірі 1,69 грн. за 1 куб.м без ПДВ, а не за тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1944 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). Просить припинити протиправні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" шляхом заборони йому в подальшому вчиняти дії, пов`язані з наданням послуг розподілу природного газу споживачам Львівської області за тарифом в розмірі 1,69 грн. за 1 куб.м без ПДВ, а не за тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №1944 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). Крім того, просить припинити протиправні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" шляхом зобов`язання його здійснити перерахунок вартості послуг розподілу природного газу споживачам України, починаючи з 01.09.2023 року, з врахуванням тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1944 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). Також, просить припинити протиправні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" шляхом зобов`язання, починаючи з 01.09.2023 року та до закінчення встановленого Законом України від 29 липня 2022 року № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" мораторію на підняття тарифів, надавати послуги розподілу природного газу споживачам Львівської області з розрахунку величини тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1944 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після введення воєнного стану в Україні почав та продовжує діяти мораторій на підвищення тарифів на розподіл газу, встановлений Законом України від 29.07.2022 року № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування". Зазначає, що 02.09.2022 року було зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", основним видом діяльності якого є: КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Постановою НКРЕКП №1839 від 26.12.2022 року видано Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Кіровоградської області (крім м. Гайворон), (конфіденційна інформація) Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України". Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року № 1596 внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 року № 1839 в частині розширення ліцензійної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в тому числі, на м. Львів та Львівську область. Інформацію про ці зміни Товариство публічно розмістило на своєму веб-сайті, зазначивши, що із 01.09.2023 року національний оператор, згідно з Постановою НКРЕКП №1596 від 31.08. 2023 року, почав розподіляти газ ще в трьох областях Київській, Житомирській та Львівській. Дію попередніх ліцензіатів АТ «Київоблгаз», АТ «Житомиргаз» і АТ «Львівгаз» відповідно зупинено. Вказує на те, що постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944 для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" величина тарифу на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,49 грн. за 1 куб.м (без урахування ПДВ). Проте, НКРЕКП постановою від 31.08.2023 року №1598 внесено до постанови від 30.12.2022 року № 1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" наступні зміни, а саме: Львівській філії: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,69 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 8». На переконання Позивача, дана постанова є протиправною та незаконною, оскільки, суперечить актам вищої юридичної сили, а саме: Закону України від 29.07.2022 року № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та Закону України "Про захист справ споживачів".

Представником відповідача було подано відзив, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступних мотивів.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" не є тим суб`єктом, який встановлює тарифи на розподіл природного газу, а є суб`єктом (ліцензіатом), який зобов`язаний провадити ліцензійну діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням тарифів, встановлених Регулятором. Окрім цього, зазначає, що визначений позивачем спосіб захисту порушеного права є неналежним та акцентує увагу суду на тому, що всі дії вчиняються Товариством з дотриманням ліцензійних умова та, враховуючи обов`язковість рішення НКРЕКП, у тому числі щодо надання послуг розподілу природного разу за тарифами, встановленими Регулятором.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому такий зазначає, що відповідач як ліцензіат є відповідальним за визначення розміру тарифу на розподіл природного газу, що встановлюється Регулятором. Вказує на те, що порядок розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу визначений Методикою визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, що затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2016 року № 236. Згідно пункту 6 Розділу Х Методики, суб`єкт господарювання забезпечує достовірність документів, що подаються ним для встановлення або перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу. Зазначає, що у відповідності до пункту 6 Розділу Х Методики, для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планованого періоду заяву про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Методики, до якої додається перелік документів визначений цією Методикою. Звертає увагу суду на те, що величина тарифу затверджується Регулятором, знаходиться в прямому причинному зв`язку з розрахунками, що подаються разом з заявою ліцензіатом Регулятору для встановлення ліцензіату тарифу на розподіл природного газу.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.05.2024 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, а саме Приватну Фірму «Юнона».

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приватною Фірмою «Юнона», було подано пояснення, в яких така зазначає, що вже під час дії мораторію, запровадженого Законом № 2479-IX, постанови НКРЕКП №1944 неодноразово вносилися зміни. Цими змінами, під виглядом встановлення тарифів для філій ліцензіата- Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", всупереч дії мораторії, були підняті тарифи на розподіл природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в окремих регіонах. Зазнає, що тарифи встановлюються для ліцензіата, яким є Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", а не для його філій. Філії ліцензій на розподіл газу не отримують. Окрім цього, звертає увагу суду на те, що тариф на розподіл природного газу встановлюється Регулятором на підставі заяви, розрахунку та інших документів поданої ліцензіатом, тобто відповідачем.

Представником відповідача було подано заперечення на пояснення третьої особи, в яких зазначає, що тариф встановлюється ліцензіату однин раз, а у подальшому він лише переглядається. Звертає увагу суду на те, що суб`єкт господарювання готує пакет документів, який передбачений пунктом 6 розділу Х Методики, у тому числі розрахунки. Однак, рішення про встановлення або відмову у встановленні суб`єкту господарювання тарифу на послуги розподілу природного газу встановлює НКРЕКП відповідною постановою. Крім того, тарифи, встановлені для споживачів Кіровоградської, Харківської та Львівської області, є різними, оскільки розраховані на підставі різних вихідних даних. Наголошує, що Методика встановлення тарифу та постанова НКРЕКП є чинними, не скасованими у встановленому законодавством порядку, а тому Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", як учасник ринку природного газу з метою належного виконання ліцензованої господарської діяльності з розподілу природного газу зобов`язаний виконувати вимоги, встановлені Регулятором.

У судове засідання з`явився представник позивача Воробець С.І., представник відповідача Колганова Ю.М., які надали пояснення аналогічні викладеним раніше у заявах по суті.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що постановою НКРЕКП №1839 від 26.12.2022 року видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Кіровоградської області (крім м. Гайворон), (конфіденційна інформація) Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України".

Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року № 1596 внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 року № 1839 в частині розширення ліцензійної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в тому числі, на м. Львів та Львівську область.

Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року №1598 внесено до постанови від 30.12.2022 року № 1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" наступні зміни, а саме: Львівській філії: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,69 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 8».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів на: послуги з розподілу природного газу для побутових споживачів ; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення; послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.

Відповідно до п. 3-5 розділу 10 Методики суб`єкт господарювання забезпечує достовірність документів, що подаються ним для встановлення або перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу.Установлення тарифів на послуги розподілу природного газу здійснюється НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування суб`єктом господарювання планованих витрат, пов`язаних із розподілом природного газу. Рішення про встановлення або перегляд тарифів на послуги розподілу природного газу приймається НКРЕКП на засіданнях, що проводяться у формі відкритих слухань.

Згідно з п. 11-12 розділу 10 Методики суб`єкт господарювання обґрунтовує кожну складову витрат господарської діяльності з розподілу природного газу, пов`язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) та прибутку документами, визначеними пунктом 6 цього розділу. Суб`єкт господарювання, який має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу подає заяву та документи, зазначені у пункті 6 цього розділу, одночасно із заявою про видачу відповідної ліцензії.

Відповідно до п. 13 розділу 10 Методики заява та документи, що до неї додаються, перевіряються НКРЕКП щодо їх відповідності вимогам цієї Процедури. У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 6 цього розділу, НКРЕКП розглядає їх протягом 30 робочих днів з дня надходження до НКРЕКП. У разі потреби НКРЕКП може звернутися до суб`єкта господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕКП у визначений нею строк, підписані керівником суб`єкта господарювання.

Згідно з п. 14 розділу 10 Методики НКРЕКП може відмовити суб`єкту господарювання у встановленні або перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу у разі: фінансової неспроможності та економічної недоцільності здійснення відповідного виду ліцензованої діяльності суб`єктом господарювання, який має намір його провадити ; надання до НКРЕКП недостовірної інформації, визначеної цією Методикою.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, суб`єкт господарювання готує пакет документів, який передбачений пунктом 6 розділу Х Методики, у тому числі, розрахунки, однак рішення про встановлення або відмову у встановленні суб`єкту господарювання тарифу на послуги розподілу природного газу встановлює НКРЕКП відповідною постановою. Суд звертає увагу на те, що постанова НКРЕКП від 31 серпня 2023 року №1598, якою внесено зміни до постанови від 30.12.2022 року № 1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", є чинною, не скасована у встановленому законодавством порядку.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17.

Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

З огляду на викладене, з урахуванням наведених сторонами обгрунтувань, та наданих доказів, які містять матеріали справи, а також практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, правозастосовного до спірних правовідносин законодавства України, суд приходить до переконання, що позивач при зверненні до суду обрав неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 15, 19 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні позову Громадської організації «Сервіс комфорту споживачів» (місцезнаходження: 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Левицького К., буд. 4, офіс 21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (місцезнаходження: 04116, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, Україна), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватна Фірма «Юнона» (місцезнаходження: пр.Перемоги, 71/21, м.Харків, )про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Нор Н.В.