Справа № 740/2247/25
Провадження № 2/740/1220/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

30 квітня 2025 року місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., ознайомившись із позовною заявою керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Олександра Матвієнка в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1

про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

встановила:

28.04.2025 керівник Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Матвієнко О. звернувся до суду з вказаним позовом.

При вирішенні питання про відкриття провадження за даним позовом відповідно до вимог ст.187 ЦПК України суддя приходить до наступного.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розміри ставок судового збору визначені у ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

У позовній заяві позивачем зазначено про звільнення від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, суд вважає, що посилання представника органу прокуратури на п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не звільняють останнього від оплати судового збору за позовом у цій справі, в контексті наведених у позовній заяві обставин, з наступних підстав.

За змістом п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовийзбір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У свою чергу, ні прокурор, ні особи, в інтересах яких пред`явлено позов - Національна служба здоров`я України, Ніжинська міська рада Чернігівської області, Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, в інтересах яких керівником Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Матвієнком О. пред`явлено позов, не відносяться до категорії осіб, які згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зазначений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.01.2019 в справі № 462/375/17, від 04.01.2024 в справі № 750/10822/23 та в ухвалі по справі 736/993/24 від 19.01.2024.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 923/199/21, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.1 ст.4 ЗУ України «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 059800 грн).

У позові зазначена позовна вимога майнового характеру, ціна позову 24 820 грн, однак судовий збір не сплачено.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 3 028 грн за вимогу майнового характеру та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановила:

позовну заяву керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Олександра Матвієнка в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишити без руху, про що повідомити позивача, і запропонувати в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Т.О.Гагаріна