УХВАЛА

28 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 939/1009/23

провадження № 61-4906ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня

2025 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покладено на Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно виховання її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ярош Л. В. через підсистему «Електронний Суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Також заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови та вказує, що повний текст оскаржуваної постанови було складено 03 лютого

2025 року та надіслано сторонам копію електронного примірника судового рішення 13 березня 2025 року, що підтверджується копією супровідного листа суду.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання заявника підлягає задоволенню, оскільки повний текст постанови апеляційного суду від 29 січня 2025 року заявник та його представник ОСОБА_4 отримали 13 березня 2025 року, що підтверджується копією листа суду. Касаційну скаргу заявник направив до Верховного Суду 14 квітня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах

від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 661/2532/17, від 23 січня 2020 року у справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року у справі № 853/17837/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21.

Також заявник зазначає, що відповідач подала відзив на апеляційну скаргу, однак в порушення статей 127, 360 ЦПК України не подала клопотання про поновлення строку на його подання та не приєднала будь-які докази про направлення копії відзиву позивачу. В свою чергу, апеляційний суд, порушивши норми процесуального права, не повідомив сторонам про надходження відзиву та не ставив на обговорення питання про можливість його приєднання до матеріалів справи, але в той же час використав доводи відповідача, викладені у відзиві, як доказ наявності у неї інтересу до відновлення спілкування із сином.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачену пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.

Витребувати із Бородянського районного суду Київської області цивільну справу

№ 939/1009/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська