Справа № 161/3450/25
Провадження № 2/161/2042/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Мазура Д. Г.

за участі секретаря судового засідання Дручок О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Стретович І.С. звернулася до суду через систему «Електроний суд» з позовною заявою до ОСОБА_2 про зільшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2022 року розірвано. Також, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2022 у справі №161/7819/22 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що на даний час розмір аліментів, призначений судом, не відповідає реальним потребам дітей, це призводить до значних труднощів у забезпеченні їхнього належного розвитку та добробуту. Тому, виникла нагальна необхідність у збільшенні розміру аліментів.

Враховуючи наведене , позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 (двох тисяч) гривень 00 коп. на кожну дитину на 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

24 лютого 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17 березня 2025 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бортніка О.Ю., про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні кримінального провадження.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов 17 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Бортнік О.Ю., вказує, що відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 7 000, 00 грн., адже обов`язок щодо утримання дітей стосується обох батьків у рівній мірі.

07 квітня 2025 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бортніка О.Ю., про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні у Горохівському районному суді Волинської області.

В судове засідання 29 квітня 2025 відповідач ОСОБА_2 , та представник відповідача Бортнік О.Ю. не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином повідомленні про дату та місце розгляду справи.

29 квітня 2025 від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бортніка О.Ю., на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні у справі № 167/81/25, яке зареєстроване канцелярією суду 29.04.2025 року о 11 год. 22 хв., однак судове засідання було призначено 29.04.2025 року о 10 год. 50 хв. Таким чином, суд не бере до уваги вищезазначене клопотання про відкладення розгляд у справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» вказано, що в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладались засідання за клопотаннями представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бортніка О.Ю., однак відповідач та його представник, в судові засідання не з`явилися, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони відповідача, так як неодноразові заявлення клопотань про відкладення розгляду справи на думку суду свідчить про затягування останніми судового розгляду та за своєю суттю є зловживанням його процесуальними правами та обов`язками.

29 квітня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Стретович І.С., надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13, 14).

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2022 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову 15.06.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття ( а.с.18-19).

Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дітей, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, які несе лише позивач.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років 2563 грн; дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Законодавством передбачений обов`язок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України.

При визначені розміру аліментів судом враховано ту обставину, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, є працездатним, а також те, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказував про часткове визнання аліментів.

Позивач в свою чергу не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 2 000 гривень на тверду грошову суму в розмірі 3 000 гривень на кожну дитину щомісячно.

Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 3 000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 20.02.2025 та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складання повного тексту рішення 30 квітня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур