КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/3421/25
Провадження № 2-о/947/145/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

за участі заінтересованої особи:

Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця з урахуванням уточнень просить суд:

- встановити неправильність актового запису №24 про народження ОСОБА_2 , від 20 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в частині дати її народження, вказавши дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису цивільного стану про народження № 24, від 20 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в частині дати народження ОСОБА_2 , вказавши дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що вона ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначена у наявних в неї документах виданих на її ім`я, однак під час звернення до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вона дізналась у актовому записі про її народження за № 24 від 20 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області її дата народження зазначена як - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що не відповідає дійсності та призводить до неможливості заявниці підтвердити у належний спосіб дату її народження та підтвердити особу.

Заявниця вказує, що з метою усунення неточності даних про її народження у актовому записі вона зверталась з відповідною заявою до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), однак 01 жовтня 2024 року їй було відмовлено з посиланням на наявність розбіжностей та роз`яснено, що актовий запис про народження є першоджерельним документом та внести зміни до нього щодо дати народження можливо лише на підставі підтверджуючого документу установи, в якій була народжена дитина, або за рішенням рішення суду.

Дані обставини зумовили звернення заявниці до суду з даною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.01.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

26.02.2025 року до суду від заявника надійшло клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого 26.02.2025 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою клопотання задоволено та витребувано з Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких 10 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Вакулівка, Роздільнянського району Одеської області», реєстраційний номер облікової картки платника податків особи НОМЕР_2 .

01.04.2025 року до суду на виконання вказаної ухвали суду надійшли з Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області витребувані судом докази.

До судового засідання призначеного на 23.04.2025 року з`явилась заявниця ОСОБА_1 , яка заявлені вимоги підтримала та просила суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти задоволення заяви не заявляв.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 23.04.2025 року за наявною явкою сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи.

За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 01.05.2025 року о 10 год. 00 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення.

Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, сторони повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає заяву підлягаючою частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 1953 року виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась у с. Вакулівка Біляївського району Одеської області дитина ОСОБА_4 , про що 17 липня 1953 року виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області складено актовий запис №24.

У відповідності до повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 03.07.2024 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 27 вересня 1972 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено актовий запис №2805. Під час реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

10 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому на аркуші 10 наявний відбиток штемпелю про підтвердження реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 1950 року народження.

У відповідності до листа Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 26.03.2025 року за вих. №5100.4.1-2970/51.1-25, наданого на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2025, повідомлено, що відповідно до бази даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи Управління міграційними процесами (далі - ЄІАС УМИ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 10.09.1998 Київським РВ УМВС в Одеській області на ім`я « ОСОБА_7 » (на рос.мові), який в свою чергу оформлено особі на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР (зразка 1974 року) серії НОМЕР_5 , виданим 21.08.1980 Київським РВВС в Одеській області на ім`я « ОСОБА_7 » (на рос.мові), ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідності до заяви про видачу паспорту громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_5 від 21.08.1980 року вбачається, що остання складена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Приймаючи вищевикладені обставини в цілому судом встановлено, що заявниця ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17 липня 1953 року виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області складено актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 1953 року виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Однак, як вбачається у відповідності до даних Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) засвідчених у висновку про внесення змін до актового запису про народження від 1.10.2024 року, підтверджено що у відповідності до повного витягу №3 від 18.09.2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника ( ОСОБА_1 ) за №24 від 20.07.1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, народилась дитина, відомості про яку зазначені без визначення по батькові, за датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на підтвердження чого було видано первинне свідоцтво про народження НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Натомість, як встановлено судом у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 1953 року виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, засвідчено народження заявниці ОСОБА_4 , якою в подальшому було змінено прізвище на « ОСОБА_6 », за датою народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що свідчить про допущення неточності у внесених даних до актового запису про народження заявниці в частині її дати народження.

Як вбачається, у всіх документах виданих на ім`я заявниці ОСОБА_8 , дата її народження вказана як ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 24.07.1953 року; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 ; заява про видачу паспорту; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ; трудова книжка серії НОМЕР_6 від 20.08.1976 року).

ОСОБА_1 звернулася до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою виправити неточності у актовому запису про її народження в частині зазначення дати народження, як « ІНФОРМАЦІЯ_3 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Однак, за наслідком звернення заявниця отримала письмовий висновок від 01.10.2024 року, в якому Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив заявниці у внесенні змін, зазначивши, що зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про дату народження дитини, чим може бути свідоцтво про народження НОМЕР_3 , як первинний документ, підстави для задоволення вимоги заявника щодо зміни дати народження дитини зазначеної у актовому записі №24 від 20.07.1953 року складеному виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до абз.2 п.3, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Суд зазначає, що відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ст.9 вказаного Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно зі ст. 22 Закону, Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.

Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх (оновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по-батькові, місця і дати народження).

Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і с основоположних свобод.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи вищевикладене в цілому, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці та підтвердженим факт неправильності у актовому записі №24 від 20.07.1953 року складеному виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про народження ОСОБА_4 , яка в подальшому змінила прізвище за наслідком реєстрації шлюбу на ОСОБА_6 , в частині дати народження останньої, яке зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_6 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Судом встановлено, що встановлення неправильності у вищезазначеному актовому записі в частині зазначення дати народження заявниці, породжує для останньої юридичні наслідки, і заявниця у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущену неточність та підтвердити свою дату народження і родинні зв`язки згідно з даними що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

При викладених обставинах, суд вважає, що заява заявниці в даній частині вимоги є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Поряд з цим, щодо іншої частини вимоги заявниці про зобов`язання відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису, суд вважає необґрунтованими враховуючи, що внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідним суб`єктом державної реєстрації за наслідком відповідного звернення у тому числі на підставі рішення суду, яким встановлені відповідні зміни, які зазначені в рішенні. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, особа має право на оскарження відповідного рішення суб`єкта в адміністративному порядку.

Поряд з цим, з метою ефективного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне визначити відповідний порядок виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-89, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Інглезі, 5), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити юридичний факт неправильності в актовому записі №24 від 20.07.1953 року складеному виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в частині зазначеної дати народження ОСОБА_4 , яка в подальшому змінила прізвище за наслідком реєстрації шлюбу на « ОСОБА_6 », як « ІНФОРМАЦІЯ_6 », замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в іншій частині вимог про зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду після набрання законної сили, є підставою для внесення змін до актового запису №24 від 20.07.1953 року складеного виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в частині зазначення дати народження ОСОБА_4 , яка в подальшому змінила прізвище за наслідком реєстрації шлюбу на « ОСОБА_6 », як « ІНФОРМАЦІЯ_3 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.05.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко