Справа № 445/447/24
провадження № 2/445/122/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Золочівський відділ ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виключення відомостей про батька із актового запису, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Золочівський відділ ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виключення відомостей про батька із актового запису, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.07.2013 між сторонами було укладено шлюб, який 22.03.2016 був розірваний рішенням Золочівського районного суду Львівської області. Від шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з відповідачем. Батьком народженої дитини, згідно з ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, було записано позивача, однак останній з цим не згодний з тих підстав, що в середині березня 2013 року він поїхав на заробітки в Москву, в квітні 2013 року стало відомо що, відповідач, ОСОБА_2 , завагітніла, і тоді він вирішив з нею одружитись. В липні 2013 року сторони одружились. Як зазначає позивач, на той час у нього не було сумнівів про те, чи це його дитина, але під час розлучення, під час однієї з сварок, дружина точно не сказала, але, дала зрозуміти, що дитина може бути не його, і, коли той порахував строк вагітності і ймовірне зачаття дитини, то вийшло, що вагітність дружини почалась, коли позивач вже був на заробітках. Тому, бути батьком народженої дитини він не може, оскільки на час її зачаття знаходився в іншому місці. У 2016 році позивач вже подавав зустрічний позов про оскарження батьківства, проте через відсутність коштів на проведення молекулярно-генетичної експертизи, був змушений відмовитись від нього.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

02.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де вона заперечила обставини, викладені у позові та просила стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., та зазначила, що позивач в період з 2015 по 2024 рік не лише не мав сумнівів у своєму батьківстві відносно їхнього неповнолітнього сина, але й був твердо переконаний у своєму батьківстві, що підтверджується судовими рішеннями у цивільних справах про: стягнення з нього аліментів на утримання дитини, надання дозовлу на виїзд дитини за кордон (рішення Золочівського районного суду Львівської області у справі № 445/901/18 від 20.12.2018). Сумніви позивача у батьківстві вважає надуманими та необґрунтованими, у проведенні у справі молекулярно - генетичної експертизи не заперечила.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2024 року по даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для встановлення факту біологічного батьківства між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року провадження у даній справі поновлено.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 445/447/24 до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник, ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, де вказав, що при вирішенні даного спору покладаються на думку суду.

Відповідач та її представник, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, де вказав, що позовні вимоги заперечують повністю, судові витрати просять покласти на позивача.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Золочівського відділу ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого записаний позивач.

Як встановлено з копії рішення Золочівського районного суду Львівської області від 22.03.2016, шлюб між сторонами розірвано.

З копії рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20.12.2018 вбачається, що ОСОБА_2 надано дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кордон, загальним терміном 30 календарних днів в супроводі матері - ОСОБА_2 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_1 , 1984 року народження.

Відповідно до висновку експерта № 13/2024-мг (п) від 18.10.2024, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження, складає не менше 99,9999%.

Підстав вважати, що висновок складений з порушенням чинних норм законодавства у суду немає.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства, відповідно до ст. 136 СК України, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, тому суд в задоволенні даного позову відмовляє.

Щодо відшкодування відповідачу судових витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано копію договору №17 про правничу допомогу від 01.06.2024, укладену між адвокатом Колодзінським В.М. та ОСОБА_2 , квитанцію від 02.09.2024, відповідно до якої відповідач перерахувала кошти адвокату Колодзінському В.М. на його картковий рахунок як оплату за надану правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

Таким чином, надані стороною відповідача та досліджені судом письмові докази повністю доводять, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу складають 4000,00 грн., їх розмір є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, їх обсягом, а також часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі відмови у задоволенні позову на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 136 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 137, 141, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Золочівський відділ ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виключення відомостей про батька із актового запису - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати, пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи, покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені останньою судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 30.04.2025.

Суддя В. М. Сивак