УХВАЛА

01 травня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника заявника Лисих А.О.,

представника позивача адвоката Глушко Л.І.,

представника відповідача 1 - Прокопчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне в режимі відеоконференції заяву представника Державної казначейської служби України А.О. Лисих про зміну способу виконання рішення у цивільній справі № 569/24295/23 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення розміру заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу розслідування та прокуратури, стягнення коштів за надання правової допомоги в кримінальній справі та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Державної казначейської служби України А.О. Лисих звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про зміну способу виконання рішення у цивільній справі № 569/24295/23 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення розміру заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу розслідування та прокуратури, стягнення коштів за надання правової допомоги в кримінальній справі та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заяви вказує те, що постановою Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у вищевказаній справі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року змінено, яким абзац другий, третій та четвертий резолютивної частини рішення викладено у слідуючій редакції:

«Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 450 418 (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок».

На виконання рішення суду у справі № 569/24295/23 Рівненським міським судом Рівненської області 25.03.2025 року видано виконавчий лист.

26.03.2025 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області надійшла заява ОСОБА_1 від 26.03.2025 року та оригінал виконавчого листа.

Заявник вказує, що Верховним Судом сформувалась відповідна практика щодо формулювання у судових рішеннях способу стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (Державного бюджету України), який має відповідати приписам статті 56 Конституції України, статей 1173-1176 Цивільного кодексу України, а також інших правових норм, що передбачають випадки такого відшкодування.

Оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шляхи списання коштів, вид рахунку з якого буде проведено безспірне списання коштів, суб`єкт виконання судового рішення, то Казначейство вважає, що належним способом виконання рішення у цій справі є стягнення коштів на користь позивача з Державного бюджету України, виключивши з резолютивної частини зазначеного судового рішення словосполучення «через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку».

Представник заявника Лисих А.О. в судовому засіданні заяву підтримала, просить суд змінити спосіб виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 450 418 (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 62 копійки; стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок; стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Представник позивача адвокат Глушко Л.І. в судовому засіданні заяву підтримала, просить її задоволити.

Представник відповідача 1 Прокопчук О.В. в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заяви.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.10.2024 року позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення розміру заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу розслідування та прокуратури, стягнення коштів за надання правової допомоги в кримінальній справі та стягнення моральної шкоди задоволено частково, яким:

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 478 306 (чотириста сімдесят вісім тисяч триста шість) гривень 98 копійок;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року змінено. Абзац другий, третій та четвертий резолютивної частини рішення викладено у слідуючій редакції:

«Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 450 418 (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок».

26.03.2025 року ОСОБА_1 подано заяву до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області з оригіналом виконавчого листа на виконання вищевказаної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, то здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України га пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок № 845) передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку Його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, як розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15 - поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну (встановлення) способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Верховним Судом сформувалась відповідна практика щодо формулювання у судових рішеннях способу стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (Державного бюджету України), який має відповідати приписам статті 56 Конституції України, статей 1173-1176 Цивільного кодексу України, а також інших правових норм, що передбачають випадки такого відшкодування.

Верховний Суд неодноразово наголошував (постанови від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17, від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18, від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20, від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц, від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц. віл 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц. від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22), що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету с держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, від 07 вересня 2023 року у справі № 910/17965/21 дійшла висновку, що резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю с регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині рішення.

Відповідні висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 461/9982/19, від 15.03.2023 у справі № 591/7146/20, від 13.09.2023 у справі № 501/85/22, від 04.10.2023 у справі №№ 757/5351/21-н, від 18.10.2023 у справі №№ 127/1407/22, згідно з якими помилковими с рішення судів в частині визначення такого способу відшкодування шкоди як «стягнення коштів через Казначейство» та у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 461/9982/19, від 15.03.2023 у справі № 591/7146/20, від 13.09.2023 у справі № 501/85/22, від 04.10.2023 у справі №№ 757/5351/21-ц від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22, від 22.01.2025 у справі №204/3138/21, згідно з якими помилковими є рішення судів в частині визначення такого способу відшкодування шкоди як «стягнення шляхом безспірного списання коштів Казначейством і єдиного казначейського рахунку».

Відповідно до поданої ОСОБА_1 позовної заяви у справі № 569/24295/23, позивачем було визначено наступний спосіб виконання рішення: «стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, яким:

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 450 418 (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 62 копійки;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Таким чином, зміна способу виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року на запропонований Заявником спосіб відбуватиметься в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення та не призведе до зміни первісних позовних вимог у справі № 569/24295/23.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про зміну способу виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 25.02.2025 у справі № 569/24295/23 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державної казначейської служби України А.О. Лисих про зміну способу виконання рішення у цивільній справі № 569/24295/23 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення розміру заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу розслідування та прокуратури, стягнення коштів за надання правової допомоги в кримінальній справі та стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 569/24295/23 на наступний:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 розмір заробітку, втраченого внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, в розмірі 450 418 (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальній справі у розмірі 122 000 (сто двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 636 266 грн. (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.