Провадження № 22-з/4808/35/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Барков В. М.
29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Баркова В. М.,
суддів: Луганської В. М.,
Мальцевої Є. Є.,
секретар Петрів Д. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зелінського Павла Любомировича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2024 року в складі судді Пастернак І. А., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 30 серпня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням,
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 83 979, 11 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 972, 80 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 972,80 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 357,86 грн. з кожного.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 83 979, 11 грн скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 112 107, 76 грн.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_4 судового збору змінено. Стягнуто із ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 949, 92 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 424, 88 грн

26 березня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Зелінський П. Л. подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що при ухвалені судового рішення апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, що складаються з понесених витрат на правову допомогу та оплати вартості судової економічної експертизи.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , який просив задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.На підтвердження цього апелянтом надано: договір про надання правової допомоги № 53/24 від 09 вересня 2024 року; ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1207892; акт від 15 жовтня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 09 вересня 2024 року; квитанція № 081159 від 15 жовтня 2024 року про оплату ОСОБА_1 наданих його представником послуг у розмірі 10 000 грн (т. 2 а. с. 124, 125,126,127).

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанцій в частині стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, а сума задоволених позовних вимог складає 88,48 % від позовних вимог, понесені ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з ОСОБА_4 у розмірі 8 848 грн. 05 коп. (10 000 грн. * 88,48 %).

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч. 6, 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Як докази на підтвердження понесених витрат на проведення експертизи представник апелянта надав суду апеляційної інстанції висновок експерта № СЕ-19/109-24/13307-ЕК від 17 вересня 2024 року; договір про надання послуг № 179-24 від 12 вересня 2024 року; специфікацію до договору про надання послуг № 179-24 від 12 вересня 2024 року ; протокол погодження договірної ціни до договору про надання послуг № 179-24 від 12 вересня 2024 року; рахунок-фактуру № 24-1506 від 12 вересня 2024 року; квитанцію від 13 вересня 2024 року до договору надання послуг № 179-24 від 12 вересня 2024 року, що свідчить про оплату ОСОБА_1 послуг наданих експертом вартістю 3 671,31 грн, які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь апелянта у розмірі 3 248 грн. 39 коп. (3 671,31 грн. * 88,48 %).

Керуючись ст. 133, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 - 8 848 (вісім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 05 коп. понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 - 3 248 (три тисячі двісті сорок вісім) грн. 39 коп. витрат на підготовку експертного висновку.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева