СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/193/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.,

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.,

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С.

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 06.07.2023 року відкрито провадження у вказаній справі за первісним позовом та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

23.08.2023 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 року визначено суддю Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2025 року прийнято справу до провадження головуючим Твердохліб Ю.О.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії матеріалів досудового розслідування Святошинської окружної прокуратури у кримінальному провадженні №0002307 за ч. 1 ст. 382 КК України).

В обґрунтування вказує, що ці матеріали підтверджують умисне невиконання відповідачем ухвали суду та зміну місця проживання дитини з метою ухилення від виконання судового рішення. Дані геолокації телефону відповідача за період з 16.07.2024 по 20.09.2024 демонструють систематичне порушення територіальних обмежень, встановлених судом. Надані докази мають суттєве значення для вирішення справи, оскільки свідчать про недобросовісну поведінку відповідача, підтверджують нехтування інтересами дитини та регулярне порушення визначеного судом порядку, доводять необхідність визначення основного місця проживання дитини з матір`ю для забезпечення стабільності та належних умов розвитку. Докази, які заявлені до долучення, об`єктивно не могли бути подані до суду разом із позовною заявою, оскільки вони не існували на момент подання позову. Матеріали досудового розслідування Святошинської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0002307 за ч. 1 ст. 382 ККУ були сформовані значно пізніше подання позовної заяви у цивільній справі, що розглядається.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що подані стороною ОСОБА_1 докази є такі, що не можуть бути долучені до матеріалів справи у зв`язку з тим, що такі не стосуються розгляду справи №759/11905/23 про визначення місця проживання дитини, дані докази вже подавалися стороною ОСОБА_1 та було відмовлено в їх долученні ухвалою від 18.03.2025 року, що свідчить про систематичний характер таких дій та зловживанням процесуальними правами.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (відозаписів, копії акту державного виконавця від 23.11.2024 року)

В обґрунтування вказує, що ці акти підтверджують відсутність належних умов для постійного проживання та виховання дитини за адресою, яку відповідач вказуєяк своє постійне місце проживання разом із дитиною. Крім того, просимо долучити до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано неприпустиму поведінку відповідача ОСОБА_2 щодо старшої доньки позивачки - ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою ОСОБА_6 , щодо місця проживання якої вирішується спір. На відеозаписі зафіксовано, як відповідач принижує та виганяє з квартири Єлизавету, що свідчить про неповагу до родинних зв`язків дитини та створює психологічно напружену атмосферу, яка негативно впливає на емоційний стан дітей. Також, відеозапис розмови ОСОБА_5 з охоронцем будинку, розташованого за адресою проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ). На цьому відеозаписі охоронець будинку підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за вказаною адресою разом із дитиною, що він з`являється там вкрай рідко, а дитину охоронець взагалі не бачив протягом тривалого часу. Зазначені докази є важливими для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки дозволяють суду скласти повне та неупереджене уявлення про реальні умови проживання дитини, фактичне місце її перебування, а також про характер відносин у родині та ставлення відповідача до близьких родичів дитини.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що подані стороною ОСОБА_1 докази є такі, що не можуть бути долучені до матеріалів справи з огляду на порушення порядку подання доказів, а також у зв`язку з тим, що такі не стосуються розгляду справи №759/11905/23 про визначення місця проживання дитини, дані докази вже подавалися ОСОБА_1 до матеріалів справи і ухвалою Святошинського районного суд міста Києва від 18.03.2025 р. було відмовлено в їх долученні.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1) залишити без задоволення.

В обґрунтування вказує, що зазначені обставини мають істотне значення для справедливого вирішення даної справи, оскільки свідчать про свідоме та умисне перешкоджання відповідачем спілкуванню матері з дитиною, демонструють неповагу відповідача до судових рішень та невиконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення права дитини на спілкування з матір`ю, вказують на те, що відповідач не дотримується принципу найкращих інтересів дитини, оскільки позбавляє її можливості спілкуватися з матір`ю, розкривають справжнє ставлення відповідача до виконання батьківських обов`язків та його готовність забезпечувати права та інтереси дитини у майбутньому, а також дають підстави сумніватися у достовірності тверджень відповідача щодо його здатності належним чином піклуватися про дитину та створювати умови для її гармонійного розвитку. Документи, які подаються, виникли після спливу процесуального строку на подання доказів та під час розгляду справи по суті. Так, ухвала Святошинського районного суду м. Києва про зобов`язання відповідача надавати позивачеві можливість безперешкодного спілкування з дитиною була постановлена лише в грудні 2023 року. Відповідно, виконавче провадження було відкрито вже на початку 2024 року.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що вибіркові матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 - не можна вважати достовірними, оскільки є неповними та не містять велику кількість документів, поданих ОСОБА_2 до Святошинського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), рішень судів, що визнають дії державного виконавця неправомірними та скасовують постанови.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії запиту до КНП "Психіатрія" від 27.11.2024 року та відповіді КНП "Психіатрія" від 24.12.2024 року).

В обґрунтування вказує, що надані документи підтверджують відсутність у зазначеного спеціаліста - ОСОБА_7 необхідної кваліфікації для роботи з дітьми та ставлять під сумнів факт видачі нею висновку від 16.06.2023, який був поданий іншою стороною як доказ у справі. Потреба в направленні запиту до КНП "Психіатрія" виникла лише після того, як у судовому засіданні стороною відповідача було надано висновок психолога ОСОБА_7 від 16.06.2023, щодо достовірності якого виникли обґрунтовані сумніви. До моменту отримання інформації про існування даного висновку, поданого іншою стороною, не було підстав для направлення запиту щодо перевірки кваліфікації та повноважень ОСОБА_7 . Відповідь КНП "Психіатрія" було отримано лише 24.12.2024, що об`єктивно унеможливлює подання цих доказів у більш ранній строк.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що запит був поданий тільки 27.11.2024 року, тому вважає, що відсутні підстави задовольняти клопотання про долучення доказів, оскільки не було надано об`єктивних підстав, чому дані докази не могли бути отримані раніше, коли були ознайомлені із висновком фахівця ОСОБА_7., дані докази вже долучалися в даній справі стороною ОСОБА_1 та було відмовлено в їх долученні ухвалою від 18.03.2025 року з тих самих причин, що стороною не було надано належних доказів, чому пропущені процесуальні строки.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на адвокатський запит від 03.03.2025 року № 1038, відповідь Міського центру дитини на запит від 27.01.2025 року, запит до Міського центру дитини від 15.01.2025 року, заяву про залучення психолога з Міського центру дитини від 14.09.2023 року, переписку з Міським центром дитини від 20.09.2023 року).

В обґрунтування вказує, що вищезазначені обставини мають істотне значення для справедливого вирішення спору, оскільки демонструють різне ставлення батьків до процесу визначення найкращих інтересів дитини, готовність матері дитини співпрацювати з компетентними органами, створення батьком перешкод для проведення психологічного обстеження дитини, а також відповідальність кожного з батьків щодо виконання рішень компетентних органів. Вказані докази фізично не існували на момент подання позовної заяви до суду.Ці документи були створені державними установами та надані стороні позивача лише у березні 2025 року, тобто через значний проміжок часу після подачі позовної заяви, однак у сукупності з нещодавно отриманими документами вони формують цілісну доказову базу, що демонструє послідовну позицію матері щодо залучення фахівців для визначення найкращих інтересів дитини протягом всього періоду розгляду справи.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що дане клопотання дублює вже подані адвокатом Солдаткіним О.С. 17.03.2025 року та долучені протокольною ухвалою судді на засіданні 18.03.2025 року, то відсутні підстави для задоволення даного клопотання, оскільки такими діями сторона ОСОБА_1 не виправдано навантажує справа великою кількістю дубльованих документів, що створює перешкоди у здійсненні правосуддя та затягує час на ознайомлення та вивчення всіх матеріалів для прийняття рішення.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії відповіді Подільського УП ГУНП у м. Києві від 15.12.2023 року, довідки по А 3-399 від 12.12.2023 року, відповіді Подільського УП ГУНП у м. Києві від 30.12.2024 року, довідок про результати розгляду повідомлень/звернень від ОСОБА_1 до Подільського УП ГУНП у м. Києві).

В обґрунтування вказує, що враховуючи, що ОСОБА_6 , дитина, відмовлялася проходити психологічні тести і це відобразилося в останніх дослідженнях у висновках судових експертів та психологів, то він написав листа до МЦД і просив роз`яснити чи можна ігнорувати небажання дитини і рекомендації судових експертів та примушувати дитину проходити чергове дослідження. Керівництво Міського центру дитини відповіло, що доцільність даного обстеження має встановлювати замовник даного дослідження, саме тому він звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї за поясненням. На що отримав відповіді, що примус до дитини не можна застосовувати. Причини неподання цих доказів у встановлений законом строк є поважними, оскільки запит було направлено вже після початку розгляду справи у зв`язку з необхідністю документального підтвердження фактів систематичного перешкоджання спілкуванню матері з дитиною, а відповідь на нього отримано після закінчення строку подання доказів. Крім того, позивачка не мала можливості подати ці докази раніше, оскільки систематичні випадки перешкоджання спілкуванню з дитиною тривали і після відкриття провадження у справі.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшло заперечення на клопотання, у яких вказує, що серед поданих стороною ОСОБА_1 доказів є такі, що не можуть бути долучені до матеріалів справи з огляду на порушення порядку подання доказів, а також у зв`язку з тим, що такі не стосуються розгляду справи №759/11905/23 про визначення місця проживання дитини.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копія відповіді Святошинського УП ГУНП у м.Києві з додатками) залишити без задоволення.

В обґрунтування вказує, що зазначені документи мають важливе значення для встановлення істини в даній справі, оскільки підтверджують систематичне ухилення відповідача від виконання судового рішення щодо порядку спілкування матері з дитиною та перешкоджання у реалізації позивачкою її законного права на спілкування з дитиною. Численні звернення до правоохоронних органів Святошинського району, де фактично мала проживати дитина згідно з твердженнями відповідача, стали необхідними саме через те, що відповідач не забезпечував виконання судового рішення та не надавав можливості матері спілкуватись із дитиною. Зазначені обставини мають важливе значення для визначення місця проживання дитини, оскільки демонструють недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання судових рішень та забезпечення права дитини на спілкування з матір`ю, що є однією з ключових обставин, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про те, з ким із батьків проживання дитини відповідатиме її найкращим інтересам. Причини неподання цих доказів у встановлений законом строк є поважними, оскільки заяви до правоохоронних органів були направлені вже після початку розгляду справи у зв`язку з новими фактами порушення відповідачем прав позивачки та дитини, а відповіді на них отримано після закінчення строку подання доказів. Крім того, позивачка не мала можливості подати ці докази раніше, оскільки випадки невиконання відповідачем судового рішення щодо порядку спілкування з дитиною тривали і після відкриття провадження у справі.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що самі по собі звернення до поліції не є належними доказами невиконання рішення суду, адже в державі є затверджена процедура виконання рішень суду і таким виконавцем є Державна виконавча служба. Саме тому в Святошинському відділі ДВС м. Києва ЦМУМЮ (м. Київ) було відкрито провадження НОМЕР_1. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, де наявні відповідь від Святошинського УП ГУНП м. Києва про відсутність в діях ОСОБА_2 складу злочину, а також численних ухвал, рішень та постанов Святошинського районного суду м. Києва, Київського окружного адміністративного суду та Шостого апеляційного адміністративного суду, в яких належним чином досліджено матеріали виконавчого провадження та надано законну оцінку діям ОСОБА_2 та державного виконавця.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року, про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копій консультативних висновків судових експертів Сіткарьової І.О. від 09.01.2025 року, щодо висновків психологів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 )

В обґрунтування вказує, що консультативні висновки судового експерта Сіткарьової І.О. встановлюють неналежність, недопустимість та недостовірність висновків психологів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через суттєві методологічні порушення, некоректне застосування методик оцінювання, відсутність у зазначених психологів спеціальної кваліфікації для проведення психологічної оцінки малолітніх дітей та невідповідність їхніх висновків професійним стандартам психодіагностичного обстеження. Ці факти не могли бути встановлені раніше без проведення спеціального експертного дослідження компетентним фахівцем.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що рецензії судового експерта Сіткарьової І.О взагалі не являються належними та допустимими доказами, дані консультаційні висновки вже втретє подаються ОСОБА_1 до справи і двічі суд відмовив у долученні даних доказів, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

26.04.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання, яке зареєстровано судом 28.04.2025 року про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копій відповіді Відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності ГУНП у м.Києві, витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

В обґрунтування вказує, що наведені докази підтверджують, що відповідач самовільно, без відома позивача та згоди як матері, вивіз дитину до іншого міста, чим порушив наші спільні батьківські права щодо визначення місця проживання дитини, створив ситуацію, за якої позивач не мала інформації про місцезнаходження дитини, що спричинило значний емоційний стрес, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо малолітньої дитини, що призвело до погіршення її психоемоційного стану, ігнорує та не виконує судове рішення про забезпечення спілкування позивача з дитиною, чим порушує право дитини на підтриманняь контактів з обома батьками. Наведені доказине могли бути представлені раніше через об`єктивні обставини, що не залежали від волі позивача. Більшість з наведених доказів позивач змогла отримати нещодавно, оскільки для їх отримання був необхідний час, пов`язанийз поданням запитів до правоохоронних органів, очікуванням розгляду цих запитів та отриманням відповідей.

29.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання, у яких вказує, що ці докази не є належними, оскільки не відносяться до предмету доказування.

28.04.2025 року до суду від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна О.С. надійшло клопотання про витребування доказів у державної прикордонної служби України, щодо перетину кордону ОСОБА_8 .

В обґрунтування вказує, що є обґрунтовані підстави вважати, що станом на день проведення дослідження, ОСОБА_8 не перебувала на території України, оскільки виїхала за кордон у зв`язку з повномасштабним вторгненням.

29.04.2025 року до суду від відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення належного органу опіки та піклування.

В обґрунтування вказує, що саме орган опіки і піклування за місцем проживання дитини має надавати висновок у спорі про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_1 та її представник у підготовчому засіданні просили долучити подані докази та поновити строк на їх подання та витребувати у державної прикордонної служби України докази.

ОСОБА_2 та його представник заперечувати проти долучення доказів та вжити заходи примусу до ОСОБА_1 . Також, просять залучення належний орган опіки та піклування.

Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в підготовче засідання своїх представників не направили, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України)

Суд враховує, будь-яких належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість пропуску строку на подання доказів представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіним О.С. не надано. Обґрунтовуючи підставу пропуску строку, як обґрунтування правової позиції щодо обставин викладених у заяві, а саме, відсутністю доказів на час подачі позову, суд не вважає поважними, оскільки питання на подання заяв по суті справи з доказами вирішені судом в ухвалі про відкриття провадження. Також, ставить сторону відповідача у невигідне становище, що є порушенням засади рівності учасників перед законом і судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для вчинення процесуальної дії - долучення доказів та залишення заявлених клопотань без задоволення, оскільки клопотання подані з порушенням процесуальних строків, визначених частиною другою та третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, належних обґрунтувань поважності причин пропуску вказаного строку суду надано не було.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у Державної прикордонної служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п.2 ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.02.2025 року витребувано у Державної прикордонної служби інформацію чи перетинала державний кордон України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2025 року до суду від Державної прикордонної служби надійшов лист № 8388, в якому просили з метою забезпечення виконання ухвали повідомити відомості про громадянство ОСОБА_8 .

Суд зазначає, що вимоги до клопотання про витребування доказів є вичерпними та обов`язковими. Водночас, ознайомившись зі змістом клопотання ОСОБА_1 , судом встановлено, що останнє не містить у собі обґрунтованих підстав вказати, що ОСОБА_8 є громадянкою України, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами.

Щодо клопотання відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом ОСОБА_2 про залучення належного органу опіки та піклування, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначає Порядок проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі-Порядок).

Згідно з п. 72 Порядку для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду у даній справі є, зокрема, визначення місця проживання дитини, що потребує обов`язкової участі у справі органу опіки та піклування та надання останнім висновку щодо розв`язання даного спору між сторонами, фактичне місце проживання місцем батька в Подільському районі, а матері у Святошинському районі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_2 та залучити до участі у справі у якості третьої особи Подільську районну в м.Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування (адреса: 04070, місто Київ, Контрактова площа, 2) та Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування (адреса: 03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97).

Крім того, керуючись ч. 5 ст. 19 СК України, суд вважає за необхідне одночасно зобов`язати Подільську районну в м.Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування та Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування відповідно до ч.5 ст. 19 СК України надати суду письмові висновки щодо розв`язання спору між сторонами на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Щодо клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4 про накладення штрафу за зловживання процесуальними правами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Так, згідно ч.1ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України, визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст.148 ЦПК України, регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

За змістом ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Разом з цим, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до ОСОБА_1 процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, а тому клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4 про накладення штрафу за зловживання процесуальними правами вважає за необхідне залишити без задоволення.

Однак, суд, звертає увагу ОСОБА_1 та її представника Солдаткіна О.С., що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного подання клопотань, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 148 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 7, 43, 49, 83, 84, 95, 126, 127, 197, 261, 268 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії матеріалів досудового розслідування Святошинської окружної прокуратури у кримінальному провадженні №0002307 за ч. 1 ст. 382 КК України) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (відозаписів, копії акту державного виконавця від 23.11.2024 року) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії запиту до КНП "Психіатрія" від 27.11.2024 року та відповіді КНП "Психіатрія" від 24.12.2024 року) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії відповідь Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на адвокатський запит від 03.03.2025 року № 1038 ,відповідь Міського центру дитини на запит від 27.01.2025 року, запит до Міського центру дитини від 15.01.2025 року, заяву про залучення психолога з Міського центру дитини від 14.09.2023 року, переписку з Міським центром дитини від 20.09.2023 року) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копії відповіді Подільського УП ГУНП у м. Києві від 15.12.2023 року, довідки по А 3-399 від 12.12.2023 року, відповіді Подільського УП ГУНП у м. Києві від 30.12.2024 року, довідок про результати розгляду повідомлень/звернень від ОСОБА_1 до Подільського УП ГУНП у м. Києві) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копія відповіді Святошинського УП ГУНП у м.Києві з додатками) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копій консультативних висновків судових експертів Сіткарьової І.О. від 09.01.2025 року, щодо висновків психологів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку на долучення додаткових доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (копій відповіді Відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності ГУНП у м.Києві, витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань) залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Солдаткіна Олександра Сергійовича про витребування доказів у державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Клопотання відповідача за первісним (позивача за зустрічним) позовом ОСОБА_2 про залучення належного органу опіки та піклування задовольнити.

Залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та надання дозволу на реєстрацію місця проживання - Подільську районну в м.Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування (адреса: 04070, місто Київ, Контрактова площа, 2) та Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування (адреса: 03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97).

Роз`яснити Подільській районній в м.Києві державній адміністрації та Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 ЦПК України.

Встановити п`ятнадцятиденний термін з дня отримання ухвали про залучення третьої особи для подання письмових пояснень по суті спору.

Зобов`язати Подільську районну в м.Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування та Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію, як Орган опіки та піклування відповідно до ч.5 ст. 19 СК України надати суду письмові висновки щодо розв`язання спору між сторонами на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Витребувані ухвалою суду документи надіслати на адресу Святошинського районного суду м. Києва (03148, м. Київ, вул. Я. Коласа, 27-а, судді Твердохліб Ю.О.).

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

У випадку неможливості подати докази, які вимагає суд, взагалі або у встановлений судом строк необхідно повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4 про накладення штрафу за зловживання процесуальними правами залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 02.05.2025 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб