"01" травня 2025 р. Справа № 363/2088/24
УХВАЛА

01 травня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Шубочкіної Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Реви С.Л. про відвід головуючому судді у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

01 травня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Реви С.Л. про відвід головуючому судді. В обґрунтування своєї заяви представник посилається на необ`єктивність та упередженість судді. Зазначає, що суддя застосовує надмірний формалізм та не має на меті об`єктивний, неупереджений, всебічний розгляд справи про поділ майна подружжя, а нівелюючи заяви та клопотання іншої сторони по справі, надає перевагу стороні позивача.

Вивчивши заяву про відвід суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначено, а тому вирішення питання про визнання тих чи інших обставин тими обставинами, мова про які йде у наведеному пункті, лежить в межах повноважень суду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно мати інформацію про наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд ретельно перевірив доводи представника відповідача, які він висловив на обґрунтування заяви про відвід судді і встановив, що вказана заява фактично зводиться до його незгоди з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді.

Представником відповідача не надано жодних доказів, які б могли поставити під сумнів неупередженість судді.

З матеріалів справи вбачається, що на початку кожного засідання стороні відповідача було роз`яснено право на відвід головуючого, відводів складу суду заявлено не було.

Посилання на «надмірний формалізм» є необґрунтованим, оскільки суд діяв виключно у межах своїх процесуальних повноважень, забезпечуючи баланс між правом на захист та ефективністю правосуддя.

Фактичні процесуальні дії суду навпаки свідчать про намагання суду повно та всебічно встановити обставини справи.

Станом на день розгляду заяви про відвід судді головуючим не вчинено жодної дії, яка б могла викликати у стороннього та незацікавленого спостерігача сумнів в об`єктивності та неупередженості. Всі рішення суду вмотивовані, та не згода з ними є підставою для оскарження їх в порядку визначеному ЦПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, має обов`язок запобігати зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживати заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Судом не встановлено жодних підстав для задоволення заяви представника відповідача про відвід головуючому судді оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись ст. 36-40, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Реви С.Л. про відвід головуючому судді Шубочкіній Т.В.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Т.В. Шубочкіна