Справа №464/2286/25
пр.№ 2/464/1392/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

30 квітня 2025 року позивачка на виконання вимог ухвали суду усунула недоліки, шляхом викладу позовної заяви в новій редакції. Також, подала спільну заяву з відповідачем про їхню домовленість щодо розгляду справи за їх фактичним місцем проживання, яке знаходиться на території Сихівського району м.Львова.

Оглянувши матеріали позовної заяви, приходжу на наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 цього Кодексу передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) ст.378 ЦПК України.

Звертаючись до Сихівського районного суду м.Львова, позивачка вказує, що вона разом з відповідачем дійшли взаємної згоди щодо розгляду справи за місцем їхнього фактичного проживання, що належить до території Сихівського району м.Львова.

У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування)особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Враховуючи наведене, сам по собі факт проживання особи не є таким, що надає право пред`явлення позову за місцем свого фактичного проживання, оскільки цивільний процесуальний закон імперативно визначає можливість пред`явлення такого позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або відповідача.

Як встановлено судом, згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 01 травня 2025 року, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а місцем реєстрації відповідача є АДРЕСА_2 .

Отже, зареєстроване місце проживання чи перебування позивача та відповідача не знаходиться у Сихівському районі м.Львова.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, оскільки позивачка та відповідач зареєстровані не на території Сихівського району м.Львова, тому дану справу, яка не підсудна Сихівському районному суду м.Львова, необхідно надіслати за підсудністю до Вижнецького районного суду Чернівецької області, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Жодних даних про те, що на утриманні позивачки є малолітні або неповнолітні діти або що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, позов не містить, а тому підстави для скерування справи до суду за зареєстрованим місцем проживання позивачки, відсутні.

Керуючись ст.31 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Вижнецького районного суду Чернівецької області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК