Дата документу 30.04.2025 Справа № 333/2103/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2103/24 Головуючий у 1-й інстанції: Кулик В.Б.
Провадження № 22-з/807/11/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
30 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Кухаря С.В.
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко Оксани Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» кредитну заборгованість за кредитним договором станом на день звернення до суду з даною позовною заявою у розмірі 48 834 грн. 05 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року позов ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 0.010.30.0318.ФО_К від 05.03.2018 року у сумі 48 834 грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у цій справі скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 0.010.30.0318.ФО_К від 05.03.2018 року в розмірі 22 759 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 19 161,31 грн., прострочених процентів за кредитом 5,58 грн., штрафів за період з 12.03.2019 року по 11.03.2020 року включно 2 600,00 грн. та пені за період з 12.03.2019 року по 11.03.2020 року включно 992,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 330 грн 50 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 564 грн. 55 коп.

Від представника ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко О.Д. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу представником ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було зазначено, що очікувані витрати на правничу (правову) допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги в Запорізькому апеляційному суді, які понесе ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» у справі становитимуть 6 000 грн. 00 коп. Докази понесених витрат на правничу (правову) допомогу та їх детальний розрахунок будуть надані до Запорізького апеляційного суду пізніше.

ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до підпункту 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України є судовими витратами та відповідно до підпункту 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені витрати підтверджено документами: 1. Копією Договору про надання правової допомоги б/н від 07.12.2023 року; 2. Копією Акту наданих послуг від 07 січня 2025 р.; 3. Копією платіжної інструкції № 1814 від 07.01.2025 р. про оплату за надану правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги б/н від 07.12.2023 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви представника ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко О.Д. про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням наведеного вище, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов висновків, що: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача надано суду апеляційної інстанції копії: Договору про надання правової допомоги б/н від 07.12.2023 року (т. 1, а.с. 245-250); Акту наданих послуг від 07 січня 2025 року (т. 2, а.с. 37); платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1814 від 07.01.2025 року про оплату за надану правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги б/н від 07.12.2023 року (т. 2, а.с. 40).

Так, 07.12.2023 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Немесіда» було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 3.2. Договору, оплата послуг Виконавця за даним Договором здійснюється Замовником на підставі рахунків Виконавця, що виставляється Замовнику разом із наданням Акту наданих послуг, який підтверджує надання тих послуг, за які вимагається сплата у рахунку.

В пункті 3.3. Договору зазначено, що Замовник зобов`язаний сплачувати виставлені Виконавцем рахунку протягом 3-х календарних днів з моменту їх отримання.

Підписаний сторонами акт наданих послуг та платіжна інструкція кредитового переказу коштів є документами, що підтверджують надання Клієнту професійної правової допомоги.

07.01.2025 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Немесіда» було підписано акт наданих послуг, згідно яких Адвокатським об`єднанням надано Клієнту послуги правничої (правової) допомоги загальною вартістю 6 000,00 грн., а саме:

- ознайомлення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі № 333/2103/24 та додатками до неї. Проведено правовий аналіз апеляційної скарги ОСОБА_1 по справі № 333/2103/24 та пошук і дослідження судової практики для спростування зазначених в апеляційній скарзі порушень норм матеріально та процесуального права: кількість годин роботи адвоката - 2 год.; вартість однієї години - 1 200 грн.; ціна - 2 400 грн.;

- складення та оформлення відзиву на апеляційну скаргу по справі № 333/2103/24 та підготовка додатків до нього; кількість годин роботи адвоката - 3 год.; вартість однієї години - 1 200 грн.; ціна - 3 600 грн.

Всі наданні послуги були сплаченні позивачем в повному обсязі у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1814 від 07.01.2025 року.

Враховуючи надані представником ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» - адвокатом Кумко О.Д. докази та прийняте судом апеляційної інстанції 27 грудня 2024 року судове рішення, колегія суддів погоджується, що існують підстави для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» у суді апеляційної інстанції.

Отже, як зазначалося вище, при визначенні суми відшкодування суд має керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат.

За частинами другою - п`ятою статті 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується ухваленням постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Таким чином, розглядом справи по суті у суді першої інстанції є вирішення спору шляхом ухвалення судового рішення. Апеляційне та касаційне провадження відповідно до глав 1, 2 розділу V ЦПК України є одним із етапів перегляду судового рішення у разі незгоди з ним однією із сторін (сторонами).

При цьому подання стороною апеляційної (касаційної) скарги та відкриття апеляційного (касаційного) провадження у справі потребує відповідної підготовки інших учасників справи: вивчення апеляційної (касаційної) скарги, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовка відзиву на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

З акту наданих послуг від 07.01.2025 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Немесіда» надано Клієнту послуги правничої (правової) допомоги в суді апеляційної інстанції загальною вартістю 6 000,00 грн.: ознайомлення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі № 333/2103/24 та додатками до неї. Проведено правовий аналіз апеляційної скарги ОСОБА_1 по справі № 333/2103/24 та пошук і дослідження судової практики для спростування зазначених в апеляційній скарзі порушень норм матеріально та процесуального права: кількість годин роботи адвоката - 2 год.; вартість однієї години 1 200 грн.; ціна - 2 400 грн.; складення та оформлення відзиву на апеляційну скаргу по справі № 333/2103/24 та підготовка додатків до нього; кількість годин роботи адвоката - 3 год.; вартість однієї години - 1 200 грн.; ціна - 3 600 грн.

Водночас ознайомлення з апеляційною скаргою та додатками до неї, правовий аналіз апеляційної скарги та пошук і дослідження судової практики для спростування зазначених в апеляційній скарзі порушень норм матеріально та процесуального права (2 години) є складовими складення та оформлення відзиву на апеляційну скаргу та підготовки додатків до нього (3 години) та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга.

Крім того, зі змісту відзиву на апеляційну скаргу можна зробити висновок, що його підготовка не потребувала такого значного часу, оскільки його доводи, здебільшого, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Загальна тривалість роботи у 5 годин (2 години + 3 години) є завищеною, належним чином не обґрунтованою, що суперечить критерію розумності.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зазначив, що «…надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною…».

Крім того, як убачається із матеріалів справи, правова позиція позивача не змінювалася в судах першої та апеляційної інстанцій, адвокат, яка надавала правову допомогу позивачу, зокрема в суді апеляційної інстанції, була обізнана про позицію відповідача, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, отже підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, апеляційний суд дійшов висновку, що надані стороною позивача докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що є обґрунтованою підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 600,00 грн. з іншої сторони в суді апеляційної інстанції, адже ці витрати доведено документально, а їх розмір відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Разом з тим, заявлений розмір витрат на правову допомогу підлягає перерахунку пропорційно задоволеним вимогам.

З урахуванням пропорційності розміру задоволених вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 677,96 грн. (46,61% задоволених позовних вимог), понесених у суді апеляційної інстанції, а у стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Розмір понесених витрат на таку суму відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко Оксани Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову.

Стягнутиз ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (код ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції,у розмірі 1 677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. 96 коп.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна додаткова постанова складена 30 квітня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко