Cправа № 563/357/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2025 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судових засідань Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 березня 2016 року між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №V05.188.39514 від 02 березня 2016 року. Відповідно до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року право грошової вимоги за вказаним кредитним договором від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Так, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 101 142 грн. 69 коп., з яких 17 487 грн. 63 коп. - сума заборгованості за основним боргом; 83 655 грн. 06 коп. сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку із наведеним, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути із ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість за договором №V05.188.39514 від 02 березня 2016 року в загальному розмірі 101 142 грн. 69 коп.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року у даній справі відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов придтримав.

Представником позивача адвокатом Турович О.М. подано заяву про розгляд справи без її участі, просила зменшити розмір відсотків, які просить стягнути позивач, оскільки розрахунок поданий позивачем не відповідає умовам кредиту та графіку платежів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 02 березня 2016 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" було укладено Кредитний договір №V05.188.39514, за умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 87 855 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості), згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців, тобто до 02 березня 2020 року. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

Згідно п. 1.3, п. 1.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,0010 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,2089% від початкової суми кредиту.

В п. п.1.8 Кредитного договору зазначено, що банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг "БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно п. 5.2 Кредитного договору цей Договір є укладеним з дня його підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, тобто до 02 березня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Також відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «ТАС» було укладено договір страхування життя та додаткову угоду до договору страхування життя від 02 березня 2016 року, страховий внесок в розмірі 0 грн. 0 коп.

Згідно ордерів-розпорядження № 1 від 02 березня 2016 року АТ «Ідея Банк» було здійснено виплати ОСОБА_1 в загальному розмірі 87 855 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №V05.188.39514 від 02 березня 2016 року, станом на 31 січня 2024 року за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за основним боргом склала 17 487 грн.63 коп., за нарахованими та невиплаченими відсотками 83 655 грн.06 коп., загальний розмір заборгованості становив 101 142 грн. 69 коп.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором№V05.188.39514 від 02 березня 2016 року.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

Згідно витягу з реєстру боржників № 3 (додаток до договору факторингу) станом на 07 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №V05.188.39514 від 02 березня 2016 року року склала основний борг - 17 487 грн.63 коп, за нарахованими та невиплаченими відсотками - 83 655 грн.06 коп., загальний розмір заборгованості становив - 101 142 грн. 69 коп. Вказану суму і просить стягнути позивач.

Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними.

Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договором позики, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 17 487 грн. 63 коп., тому в цій вимозі позов підлягає до задоволення повністю.

Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків.

Суд відповідно до ст. 13 Цивільного Кодексу України розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі порушення позичальником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор протягом всього часу до закінчення строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі, які були прострочені під час дії договору.

Разом з тим, вимоги кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право кредитора в цій частині.

Так, з матеріалів справи вбачається, що строк виконання ОСОБА_1 зобов`язання у повному обсязі настав 02 березня 2020 року. Отже вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених річних та щомісячних процентів за користування кредитними коштами після вказаної дати, є необґрунтованою.

Крім того, судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування позивачем відсотків за кредитними договорами, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив позивач, нараховуючи такі відсотки.

Розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитами позивачем не надано.

На підтвердження заборгованості позивачем надано тільки довідку-розрахунок заборгованості, яка не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, ні залишкової суми кредиту, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки.

Тому, за відсутності інших доказів, наявні в матеріалах справи довідки-розрахунки заборгованості, які складені попереднім кредитором, не містять детального розрахунку такої заборгованості, з якого б вбачалося здійснення боржником останньої оплати за кредитом, дані щодо руху коштів на рахунку, інформацію про внесення/невнесення відповідачкою коштів на погашення кредиту та на оплату відсотків щомісячно, не можуть слугувати належними доказами наявності у відповідача заборгованості по сплаті відсотків перед позивачем у заявленому ним до стягнення розмірі.

Сам по собі договір факторингу та реєстр прав вимоги до нього, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.

В той же час, надані виписки за кредитними договорами не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині, оскільки в даних виписках не міститься інформація про розмір відсоткової ставки, яка застосовувалась АТ «Ідея Банк», що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків.

За таких обставин, суд бере до уваги п. 6.1. Кредитного договору, в якому визначено Графік щомісячних платежів за кредитним договором, відповідно до якого загальну суму процентів за користування кредитом, яка підлягала сплаті за період дії договору, визначено у розмірі 17 427 грн. 06 коп.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що нарахування та стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом поза визначеними кредитним договором строками суперечить вищевказаним вимогам ЦК України, вбачаються наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 17 427 грн. 06 коп.

Згідно вимог ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

За приписами ст. 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору, пропорційно до задоволених вимог, що становить 1 045 грн. 27 коп.

На підставі виклаленого та керуючись ст.ст.10, 13, 60, 62, 88, 141, 209, 212-215, 265, 353 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №V05.188.39514 від 02 березня 2016 року в сумі 34 914 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в сумі 1 045 (одна тисяча сорок п`ять) гривень 27 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Сторони по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", зареєстроване місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А. Загородько