РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/11892/24

номер провадження №2/712/653/25

29.04.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), У якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 03.10.2024 у справі №712/9012/24, на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2005, який розірваний рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2020 у справі №712/7046/22. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою. 03 жовтня 2024 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено судовий наказ у справі №712/9012/24 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що при винесені вказаного судового наказу судом не взято до уваги обставин, які визначені вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, та передбачають зменшення розміру аліментів. Позивач вказує, що на сьогоднішній день, у нього на утриманні, окрім ОСОБА_3 , перебувають троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Чернівецькому Національному університеті ім. Юрія Федьковича, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також на утриманні позивача перебуває дружина ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю 3 групи згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 29.11.2023 та не працює. Окрім того, позивач стверджує, що на його утриманні також перебуває його мати ОСОБА_8 , яка є особою з інвалідністю 3 групи по зору та пенсіонером за віком, має невеликий розмір пенсії та має хвороби. Після розлучення з відповідачем, позивач регулярно переводив на рахунок ОСОБА_4 кошти на утримання їх спільної дитини, до того ж відповідач разом із спільною з позивачем донькою проживають у квартирі, яка належить позивачу. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що для забезпечення потреб двох осіб з інвалідністю та трьох дітей доцільним є зменшити розмір стягуваних на підставі судового наказу аліментів до 1/10 частки від усіх видів його доходів, що становитиме 3 200 грн 00 коп., що є більшим ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

11 листопада 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому посилається на безпідставність позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що у позові не доведено, що у позивача на утриманні перебувають ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , батьком яких позивач не є. Щодо теперішньої дружини позивача, ОСОБА_9 , представник відповідача вказує, що встановлення останній інвалідності 3 групи не перешкоджає реалізації нею свого права на працю та не свідчить про необхідність в її утримуванні. Також представник відповідача наголошує, що позивачем не доведено факт перебування на його утриманні його мами ОСОБА_8 , оскільки з наданих позивачем доказів не можливо встановити ступінь їх родинних зв`язків, а також позивачем не надано доказів про відсутність у його матері інших утримувачів. Щодо договору оренди нерухомого майна, наданого позивачем на підтвердження факту оренди квартири, представник відповідача зазначила, що пунктом 5.1 даного договору від 20.03.2023 передбачено, що дана угода чинна лише до 20.07.2024, а тому не підтверджує факт оренди квартири.

Ухвалою суду від 23.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 12 год 00 хв 29.04.2025 позивач не прибув, явку свого представника не забезпечив. Згідно з наданою 28.04.2025 до суду заявою позивач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач та її представник у судове засідання також не прибули. Відповідно до наданої перед початком судового засідання заявою представник відповідача просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Соснівським районним судом м. Черкаси винесено судовий наказ від 03.10.2024 по справі №712/9012/24, яким наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження від 06.05.2010 серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про народження від 18.06.2014 серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 08.07.2023 серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_7 08.07.2023 зареєстрували шлюб.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 08.06.1984 матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_8 .

Згідно із пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 , виданим Пенсійним фондом України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 отримує пенсію за віком та має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_8 , виданого Пенсійним фондом України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 отримує пенсію по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням.

Згідно з довідкою форми ОК-5 від 07.10.2024 Пенсійного фонду України ОСОБА_9 у період з липня місяця 2023 року не працює.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.12.2024, виданій наймачу ОСОБА_1 , про те що, за адресою АДРЕСА_2 до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича від 03.12.2024 № 1802, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дійсно є студенткою 3 курсу географічного факультету Чернівецького національного університету денної форми навчання.

Згідно з наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією позивачем 13.09.2024 сплачено 4 070 грн 00 коп. на рахунок Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з призначенням «оплата за навчання ОСОБА_4 , географічний факультет».

Відповідно до рапорту декана географічного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича від 08.11.2024 останній просить ректора відрахувати з 08.11.2024, зокрема студентку географічного факультету денної форми навчання за невиконання умов договору (за несплату за навчання) ОСОБА_4 3 курс.

Згідно з наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією позивачем 22.11.2024 сплачено 6 900 грн 00 коп. на рахунок Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича з призначенням «оплата за навчання ОСОБА_4 , географічний факультет».

Також у матеріалах справи наявна копія заповіту від 15.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., відповідно до якого позивач заповідає належну йому частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору оренди нерухомого майна від 20.04.2023 позивач є квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Орендна плата становить 9 000 грн 00 коп. Строк дії договору до 20.07.2024.

Додатковою угодою від 20.05.2024 строк дії договору оренди нерухомого майна від 20.04.2023 продовжено до 20.07.2026.

Згідно з довідкою ТОВ «НОВА ПОШТА» №540/д-2025 від 14.02.2025 позивач працює у ТОВ «НОВА ПОШТА» з 26.11.2018. Станом на день видачі довідки займає посаду менеджер. За період з серпня 2024 року по грудень 2024 року позивачу виплачено 158 806 грн 39 коп. доходу.

Відповідно до довідки форми ОК-5 від 28.02.2025 Пенсійного фонду України сума доходу позивача за 2024 рік становить 479 673 грн 36 коп., за 2025 рік 42 393 грн 82 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує, що, окрім неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з позивача стягуються аліменти на підставі судового наказу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.10.2024 по справі №712/9012/24, він має на утриманні дружину та матір, які є особами з інвалідністю 3 групи, а також доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Чернівецькому Національному університеті ім. Юрія Федьковича, та дітей дружини від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також позивач вказує, що орендує житло за 9 000 грн 00 коп., щомісячно відповідно до договору оренди від 20.04.2023.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У даній справі з`ясуванню підлягає питання погіршення матеріального становища платника аліментів та зміна його сімейного стану з часу видання судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Верховий Суд у постанові від 7 червня 2024 року у справі № 562/3422/23, зазначив, що зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При вирішенні даної справи, суд зауважує, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу доньці.

Так, позивач не є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також суд бере до уваги, що на момент видання судового наказу Соснівським районним судом м. Черкаси від 03.10.2024 у справі № 712/9012/24 про стягнення з позивача аліментів на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нього вже була інша дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Крім того, надання допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).

Щодо посилання позивача про те, що він має на утриманні матір, яка є особою з інвалідністю 3 групи, суд зауважує, що твердження позивача щодо утримання непрацездатної матері, зокрема про участь у її лікуванні, оплаті комунальних послуг не підтверджені належними доказами.

Отже, позивач не довів, що відповідно до частини першої статті 202 або частини першої статті 203 СК України на нього покладено обов`язок утримувати батьків чи він несе додаткові витрати у зв`язку з хворобою матері.

Також при вирішенні спору суд зауважує, що визначаючи розмір аліментів, суд враховує наявність у їхнього платника саме непрацездатних чоловіка або дружини.

Однак матеріали справи не підтверджують, що дружина позивача є непрацездатною особою, має будь-які захворювання чи травми, які унеможливлювали б виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

Надана інформація про дохід позивача за 2024 та 2025 роки не свідчить про погіршення його матеріального стану.

Стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі частини від усіх видів доходів, не суперечить частині третій статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка допускає відрахування до 70%.

Суд також враховує, що за місцем проживання позивача поточна заборгованість з оплати комунальних послуг відсутня. Позивач виконує судовий наказ про стягнення аліментів, сторони не повідомляли про наявність заборгованості.

Те, що позивач має на утриманні дітей, батьком яких він не є, а також дружину, без доведення непрацездатності останньої самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів без доведення погіршення матеріального становища позивача не сприятиме належному забезпеченню неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і суперечитиме її інтересам, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська