ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/4224/23 Номер провадження 22-ц/814/1321/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року (повний текст рішення складено 06 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аватор-груп» про припинення неправомірного використання знаку для товарів і послуг,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аватор-груп» (далі ТОВ «Аватор-груп») про припинення неправомірного використання знаку для товарів і послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва України № НОМЕР_1 від 11 червня 2018 року, виданого на підставі рішення Департаменту інтелектуальної власності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_1 набув права власності на торговельну марку «Аватор» для товарів і послуг, віднесених до 38 класу «Телекомунікаційні послуги» Міжнародної класифікації товарів і послуг, з 19 вересня 2016 року.

З весни ТОВ «Аватор-груп» почало активну діяльність в сфері телекомунікацій, використовуючи слово «Аватор» в своїй діяльності, чим вводять в оману клієнтів позивача, які помилково вважають, що послуги їм надає саме належна ОСОБА_1 компанія.

На думку позивача, відповідач порушує його право на зареєстровану торгову марку наступним чином: використовуючи слово «Аватор» у назві товариства; використовуючи слово «Аватор» на сайті; використовуючи слово «Аватор» в своїй діяльності.

На попереднє звернення позивача щодо припинення порушення його права, відповідач вказав на відсутність будь-яких порушень.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав суд: заборонити ТОВ «Аватор-груп» будь-яким чином та будь-де використовувати торгову марку «Аватор», яка належить ОСОБА_1 , а також позначення схожі з ним до ступеня змішування, в тому числі, при наданні та пропонуванні до продажу власних послуг, веденні господарської діяльності, оздобленні приміщень, рекламуванні, веденні ділової документації, в мережі Інтернет, будь-яких закладах; зобов`язати ТОВ «Аватор-груп» вилучити текстовий знак «Аватор» із назви ТОВ «Аватор-груп» таким чином, щоб воно не містило слово «Аватор»; зобов`язати ТОВ «Аватор-груп» вилучити текстовий знак «Аватор» із назви власного сайту, доменного імені, а також електронної пошти; зобов`язати ТОВ «Аватор-груп» видалити із всіх, в тому числі профільних сторінок в мережі «Інтернет» та соціальних мереж, слово «Аватор»; стягнути з ТОВ «Аватор-груп» судові витрати.

Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Аватор-груп» про припинення неправомірного використання знаку для товарів і послуг залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохав суд рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а також стягнути судові витрати.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Позивач зауважує, що співзасновник відповідача був обізнаний про факт отримання ОСОБА_1 свідоцтва на торговельну марку, однак будь-яких дій з метою припинення порушення його прав останнім не було здійснено, а зауваження позивача були проігноровані.

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва та додатки до нього, де зображено знак у вигляді слова «Аватор», а також долучено докази його використання у господарській діяльності відповідачем, зокрема скріншот із сайту товариства, зразок договору та пам`ятки абонента.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Аватор-груп» прохав суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.

Зауважено, що ОСОБА_1 є співзасновником ТОВ «Аватор-груп», який й запропонував створити ТОВ «Аватор-груп», а тому товариство правомірно використало запропоноване позивачем найменування.

Крім того, в наданих позивачем доказів не має жодного нанесення знаку для товарів та послуг, яке зареєстровано позивачем у формі словесного зображення знаку свідоцтвом № НОМЕР_1 від 11 червня 2018 року.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 під час судового засідання підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та прохав їх задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Представник відповідача адвокат Марченко М.М., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, заперечувала проти задоволення апеляційних вимог позивача, наголошуючи на законності та обґрунтованості рішення місцевого суду.

Інші учасникисправи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 червня 2016 року ОСОБА_1 подав заявку до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про реєстрацію знаку для товарів і послуг, а саме зображення знаку «Аватор».

11 червня 2018 року ОСОБА_1 , як фізичній особі, видано свідоцтво на знак для товарів і послуг під № НОМЕР_1 та зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

13 жовтня 2017 року проведено засідання установчих зборів засновників ТОВ «Аватор-груп» з наступним порядком денним:

1. Про створення ТОВ «Аватор-груп».

2. Про визначення місцезнаходження ТОВ «Аватор-груп» за адресою: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Драгоманова, 4.

3. Про створення статутного капіталу ТОВ «Аватор-груп» за рахунок внесення грошових внесків засновників.

4. Про затвердження Статуту ТОВ «Аватор-груп» та його реєстрацію в органах державної реєстрації.

5. Про призначення директора ТОВ «Аватор-груп».

6. Про здійснення державної реєстрації ТОВ «Аватор-груп».

Засновниками товариства є громадянин України ОСОБА_1 та громадянин України ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу №1 від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 запропонував створити ТОВ «Аватор-груп» та зареєструвати його за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Голосували «За» одноголосно.

Відтак, місцевим судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 13 жовтня 2017 року позивач став співзасновником ТОВ «Аватор-груп» та запропонував організаційно-правову форму товариства та його найменування.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Аватор-груп» зареєстровано в реєстрі 13 жовтня 2017 року. Серед переліку засновників (учасників) юридичної особи значиться ОСОБА_1 з часткою 25 %.

За кодом 41663529 реєстру затверджено Статут ТОВ «Аватор-груп».

Згідно пункту 1.1 повне найменування

- українською мовою Товариство з обмеженою відповідальністю «Аватор-груп»;

- англійською мовою «AVATOR-GROUP» Limited Liability Company.

Скорочене найменування:

- українською мовою ТОВ «Аватор-груп»;

- англійською мовою «AVATOR-GROUP» LLC.

Згідно Витягу з ЄДРПОУ від 20 жовтня 2017 року основними видами діяльності ТОВ «Аватор-груп» є: 43.21 Електромонтажні роботи; 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 61.10 Діяльність у сфері проводного електрозв`язку; 61.20 Діяльність у сфері безпроводного електрозв`язку; 62.01 Комп`ютерне програмування.

Позиція суду апеляційної інстанції

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як визначено у частині першій статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

В силу положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правовідносини, які виникають у зв`язку із набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та нормами ЦК України.

Відповідно до статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Як визначено в абзаці 1 частини першої статті 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (стаття 492 ЦК України).

Згідно зі статтею 493 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом (стаття 494 ЦК України).

Приписи статті 495 ЦК України вказують, що як право власника дозволяти використовувати знак, так і право перешкоджати та забороняти неправомірне використання такого знаку третім особам, є його виключними правами.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» та на яку не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг (частина четверта статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Згідно із частиною третьою статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Відповідно до частини п`ятої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Частиною шостою статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку не поширюється на: здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки; використання торговельної марки для товару, введеного під цією торговельною маркою в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв`язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот; використання під час торгівлі позначень, що стосуються виду, якості, кількості, призначення, цінності, географічного походження, часу виробництва товарів чи надання послуг або інших характеристик товарів чи послуг, за умови відсутності ознак порушення прав власника свідоцтва на торговельну марку; використання під час торгівлі торговельної марки, якщо вона необхідна для вказівки на призначення товару чи послуги, зокрема як додаткового обладнання чи запасних деталей, за умови що таке використання здійснюється відповідно до чесної підприємницької практики; застосування торговельної марки у порівняльній рекламі виключно для вирізнення товарів і послуг з метою об`єктивного підкреслення їх відмінностей, за умови що таке застосування здійснюється відповідно до чесної підприємницької практики та з дотриманням положень законодавства про захист від недобросовісної конкуренції; некомерційне використання торговельної марки; усі форми повідомлення новин і коментарів новин; добросовісне застосування ними своїх імен чи адрес; використання торговельної марки у порівняльній рекламі, що здійснюється відповідно до законодавства про рекламу, про захист від недобросовісної конкуренції та не відноситься до нечесної підприємницької практики.

Виключне право власника свідоцтва на торговельну марку, що містить географічне зазначення, забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку не поширюється на добросовісне використання іншими особами відповідної географічної назви.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах торговельних марок та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2016 року ОСОБА_1 подав заявку до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про реєстрацію знаку для товарів і послуг, а саме зображення знаку «Аватор».

Згідно протоколу №1 установчих зборів засновників ТОВ «Аватор-груп» від 13 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 , як один із спікерів зборів, під час їх проведення запропонував, зокрема: створити ТОВ «Аватор-груп» та здійснити його реєстрацію, а також затвердити статут ТОВ «Аватор-груп» та зареєструвати його в органах державної реєстрації.

За кодом 41663529 реєстру затверджено Статут ТОВ «Аватор-груп». Згідно пункту 1.1 якого повне найменування

- українською мовою Товариство з обмеженою відповідальністю «Аватор-груп»;

- англійською мовою «AVATOR-GROUP» Limited Liability Company.

Скорочене найменування:

- українською мовою ТОВ «Аватор-груп»;

- англійською мовою «AVATOR-GROUP» LLC.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13 жовтня 2017 року здійснено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Аватор-груп», засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками якого є ОСОБА_2 (75%) та ОСОБА_1 (25%).

11 червня 2018 року ОСОБА_1 , як фізичній особі, видано свідоцтво на знак для товарів і послуг під № НОМЕР_1 та зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, а саме зображення знаку «Аватор».

З вищевказаного вбачається, що ОСОБА_1 , здійснивши дії щодо отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг, а саме зображення знаку «Аватор», під час проведення установчих зборів засновників товариства був ініціатором реєстрації юридичної особи з організаційно-правовою формою товариства та його найменування ТОВ «Аватор-груп», що у свою чергу свідчить про використання торговельної марки «Аватор» саме її власником та вчинення ним активних дій за для її впровадження у використання товариством.

Враховуючи матеріали справи, зокрема копію протоколу установчих зборів засновників та копію статуту товариства, колегія суддів виключає вчинення керівництвом відповідача без згоди власника свідоцтва дій, який у той же час є й одним із засновників та бенефіціарних власників відповідача, що потребують його згоди, оскільки саме останній був ініціатором вчинення дій щодо присвоєння найменування та подальшого здійснення реєстрації товариства саме з таким найменуванням.

З огляду на дії позивача, колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва (стаття 17 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

Оскільки доказів порушення відповідачем прав позивача, як власника свідоцтва на торговельну марку, під час розгляду даної справи не встановлено, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, аналізуючи матеріали справи, норми матеріального права, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, а тому рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко