Справа №: 486/535/25 Провадження № 2-о/486/35/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

29 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, а саме для надання доказів неможливості в позасудовому порядку врегулювати розбіжності в трудовій книжці, для надання обгрунтування вимоги щодо встановлення факту належності їй свідоцтва про укладення шлюбу, а також доплати судового збору за другу вимогу заяви у сумі 605,60 грн.

16.04.2025 року до суду надійшла заява від представника заявника адвоката Кривіцької Ж.О. про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору в сумі 605,60 грн. Інші недоліки, викладені в ухвалі усунуті не були.

28.04.2025 року на адресу суду повернувся конверт, яким заявнику ОСОБА_1 була направлена копія ухвали про залишення заяви без руху, з відміткою ДП «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 29.04.2025 року недоліки, визначені в ухвалі суду від 04.04.2025 року, не усунуті, тобто фактично не в повному обсязі виконано судове рішення. За таких обставин заява не може бути прийнята до провадження та підлягає поверненню.

Статтею 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги, визначені Законом, є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 297, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту що має юридичне значення - вважати неподаною і повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.О. Волощук