Справа № 455/1071/17
Провадження № 2/455/3/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1071/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про реальний розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982 року по 12.02.2008 року. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, які повнолітні. За період подружнього життя вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями, який розташованимй в АДРЕСА_1 . Після завершення будівництва будинок в цілому було зареєстровано за ОСОБА_3 . ОСОБА_4 складається з житлового будинку, стайні, стодоли, убиральні, огорожі, замощення. Загальна площа будинку - 156,2 кв.м., житлова - 66,3 кв.м. Даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами був об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, та її колишнього чоловіка ОСОБА_3 .

В період з лютого 2008 року по жовтень 2008 року відповідач змінив своє прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 ».

Після розірвання шлюбу відбувся поділ даного спільного майна подружжя за її ініціативою. Ухвалою Старосамбірського районного суду від 21 жовтня 2008 року було затверджено мирову угоду між сторонами. Згідно даної мирової угоди їй було виділено 1/2 частину житлового будинку, а саме: житлову кімнату - 19,5 кв.м; житлову кімнату - 16,8 кв.м. Відповідачу виділено 1/2 частину житлового будинку, а саме: житлову кімнату площею - 30,0 кв.м; кухню - 13,5 кв.м. Для спільного користування сторонам було залишено: коридор - 10,0 кв.м.; коридор - 6,9 кв.м.; ванну кімнату -5,9 кв.м.; крильце; підвал; стодолу -17,8 кв.м.; кладочку - 7,0 кв.м.; стайню - 22,2 кв.м.;

Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість об`єкта оцінки житлового будинку, господарських будівель і споруд станом на 01.03.2017 року становить 851214,00 гривень. Об`єктом нерухомості права спільної сумісної власності подружжя є: житловий будинок - 810871 гривень; сходи - 812 гривень; будівля для худоби - 9894 гривень; гараж площею 17,8 кв.м. - 14873 гривень; сарай площею 10,8 кв.м. - 4417 гривень; вбиральня площею 1 кв.м. - 2132 гривень; колодязь-колонка - 2039 гривень; огорожа - 6176 гривень. Разом: 851214 гривень.

Земельна ділянка площею 0,16 га, на якій розміщений будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , не приватизована. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою площею 0,1103 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка, площею 0,1103 га була надана їй в приватну власність, згідно рішення 3 сесії 25 скликання Добромильської міської ради від 28.09.2006 року та належала їй, кадастровий номер №:03:007:0060. 1/2 частину даної земельної ділянки вона подарувала відповідачу.

Зазначила, що відповідач веде себе безвідповідально, постійно скандалить, погрожує розправою, користується цілим будинком, а її і дітей в будинок не пускає. В будинок приводить без її дозволу кого заманеться, не враховуючи, що вона є власником 1/2 частини даного будинку. Така поведінка відповідача була причиною її неодноразового звернення до місцевої поліції. А тому, вона вирішила розділити будинок реально з повною ізоляцією від частини відповідача, створивши для себе та дітей нормальні спокійні умови проживання.

В зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовляється розділити реально, спільно набуте ними в період перебування в шлюбі спільне майно, відповідно до їхніх часток, а тому змушена звернутись в суд.

Просить провести реальний розподіл будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю, визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,16 га, розділити реально земельну ділянку площею 0,1103 га цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 в мою користь судові витрати по даній справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2017 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й.

Ухвалою судді від 29.09.2017 року позовну заяву залишено без руху.

17.10.2017 року недоліки позову було усунуто.

Ухвалою судді від 19.10.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду на 10 годину 30 хвилин 18.12.2017 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 26.03.2018 року.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26.03. 2018 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 04.05.2018 року, яке неодноразово відкладалося.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_7 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №382/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 19.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 16.09.2020 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 02.03.2021 року.

29.12.2020 року позивачка ОСОБА_1 в порядку ст.49 ЦПК України подала уточнену позовну заяву, в якій просила провести реальний розподіл будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю подружжя та земельних ділянок (а.с.194-196, том 1).

01.03.2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в частині позовної заяви ОСОБА_1 щодо проведення реального розподілу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , що є спільною власністю, оскільки ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №2-215/2018 проведено ідеальний і реальний розподіл будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Однак просив: провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,10 га., кадастровий номер :03:007:0276 цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 відповідно по 1/2 частині для кожного; провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,1103 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер № :03:007:0060 відповідно по 1/2 частині для кожного; провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,0404 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер № :03:007:0283, відповідно по 1/2 частині для кожного (а.с.1-7, том 2).

02.03.2021 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 04.08.2021 року, яке неодноразово відкладено.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу.

10.01.2023 року до суду надійшло клопотання судового експерта Перепелиці Б.Ю, про вирішення питання виконання земельно-технічної експертизи, за матеріалами цивільної справи №455/1071/17.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року поновлено провадження у та призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 02 лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Перепелиці Б.Ю. про вирішення питання виконання земельно-технічної експертизи про надання додаткових матеріалів. Залишено перелік питань з яких призначена експертиза згідно ухвали суду від 08.11.2022 року незмінними. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

21.02.2023 року до суду надійшов лист судового експерта Перепилиці Б.Ю. в якому зазначено, що станом на 14.02.2023 року, більш ніж 45 днів, клопотання експерта не задоволено, тому відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5 із змінами згідно наказу МЮ №3430 від 15.08.2022 року, залишено ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від без виконання та повернуто надані матеріали справи.

Ухвалою суду від 22.02.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 31.03.2023 року.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі №455/289/20 за позовом ОСОБА_2 до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство проектно виробнича фірма «Землі Прикарпаття», про визнання незаконними рішень сесій Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області.

Ухвала Старосамбірського районного суду від 14.07.2023 року у цивільній справі №455/289/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство проектно виробнича фірма «Землі Прикарпаття», про визнання незаконними рішень сесій Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, набрала законної сили 01.08.2023 року.

Відтак, ухвалою суду від 02.09.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 26.09.2024 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 11.10.2024 року, на 09 годину 30 хвилин 06.11.2024 року.

Ухвалою суду від 06.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 09.12.2024 року, який відкладено на 10 годину 00 хвилин 21.01.2025 року, на 10 годину 00 хвилин 25.02.2025 року, на 15 годину 00 хвилин 20.03.2025 року та на 11 годині 00 хвилин 24.04.2025 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Борода В.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що бажає здійснити поділ житлового будинку та земельних ділянок відповідно до варіанту №2 проведеної по справі експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково. Пояснив, що порядок поділу будинку є недоречним, оскільки зазначене майно розділено в натурі ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року, якою затверджено мирову угоду між ним та позивачкою.

Судовий експерт Дідовський Ю.Б. в судовому засіданні надав роз`яснення щодо наданого висновку, зазначивши, що ним 23.08.2024 року було проведено будівельно-технічну, земельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. Коли він проводив експертизу, то дві кімнати, якими користується згідно ухвали суду від 21.10.2008 року ОСОБА_1 були зачиненими, однак це не завадило йому провести дослідження, адже дані для експертизи він також отримував на підставі огляду ним об`єкту та по наявних у нього документах. Окрім того, ним при визначенні варіантів розподілу будинку було враховано, що вже на протязі тривалого часу вищевказані дві кімнати перебували в користуванні ОСОБА_1 , були зачиненими та доступу до них ОСОБА_2 не мав, що останнім і не заперечувалося. Зазначив, що ним було запропоновано два варіанти розподілу будинку і земельних ділянок.

Суд, заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №2-215/2008, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що сторони з 23.10.1982 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2007 року був розірваний (а.с.54, том 1).

За період подружнього життя сторони побудували житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Як було встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка площею 0,1103 га була надана позивачці ОСОБА_1 в приватну власність, згідно рішення 3 сесії 25 скликання Добромильської міської ради від 28.09.2006 року, кадастровий номер №:03:007:0060, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №466213, виданим 12.12.2006 року (а.с.20, том 1).

З свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серії НОМЕР_1 (а.с.55, том 1) відомо, що 06.04.2004 року відповідач ОСОБА_2 змінив своє прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року затверджено мирову угоду між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя. Позивачці ОСОБА_1 виділено: 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 . А саме: житлову кімнату 19,5 м.кв., житлову кімнату 16,8 м.кв. Відповідачеві ОСОБА_2 виділено: 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 30,0 м.кв., кухню 13,5 м.кв. Легковий автомобіль марки «Sеat Toledo», державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на батька відповідача, а придбаний за кошти спільні подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , вартістю 35000 гривень - залишити у користуванні відповідача ОСОБА_2 . Для спільного користування у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку в АДРЕСА_1 залишено коридор 10,0 м.кв.; коридор 6,9 м.кв.; ванну кімнату 5.9 м.кв.; крильце; підвал; стодолу 17,8 м.кв.; кладовку 7,0 м.кв.; стайню 22.2 м.кв., земельну ділянку, площею 0,16 га в АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок. Все рухоме майно нажите подружжям поділено у добровільному порядку. Грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що складало 35325 гривень, які зберігаються у відповідача поділено у добровільному порядку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 50% відсотків кожному. Судові витрати по проведенню цивільної справи покладено на позивачку ОСОБА_1 . Наслідки визнання судом даної мирової угоди та зміст статті 175 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі. Провадження про цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя закрито (а.с.56, том 1).

З договору дарування земельної ділянки від 09.08.2010 року відомо, що ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 частину земельної ділянки, що розташована на АДРЕСА_1 , площею 0,1103 га, кадастровий номер №:03:007:0060 (а.с.28, том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №11477873 від 24.10.2013 року відомо, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка, розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер №:03:007:0060, площею 0,1103 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.22, том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237953473 від 21.12.2020 року відомо, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить частки земельної ділянки, площею 0,0404 га. Кадастровий номер :03:007:0283 (а.с.198, том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237952288 від 21.12.2020 року відомо, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить частки земельної ділянки, площею 0,1 га. Кадастровий номер :03:007:0276 (а.с.199, том 1);

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88021242 від 25.05.2017 року відомо, що позивачці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності (розмір частки ) належить житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 (а.с.13-14, том 1).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10408595 від 22.11.2017 року відомо, що відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (розмір частки ) належить житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 (а.с.13-57, том 1).

З довідки №452, виданої 02.11.2017 року Виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований і проживає за вказаною адресою (а.с.58, том 1).

З акту фактичного проживання в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 02.11.2017 року встановлено, що в житловому будинку проживає одна особа, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дійсно проживає та зареєстрований за даною адресою. В даному будинку зареєстрована і колишня дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в даному будинку зареєстрована, але не проживає (а.с.60, том 1).

Вдповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (частина друга статті 318 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1-5 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Верховний Суд України у постанові від 19.02.2014 року у справі № 6-4цс14 вказав, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно з ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України).

Оскільки цивільним законодавством передбачено, що кожний з учасників спільної власності має певні правомочності щодо належної йому на праві власності частки у нерухомому майні, проте, позивачі позбавлені реалізувати свої правомочності щодо належних їм часток, то у зв`язку з цим позивачі, керуючись ст. 364 ЦК України, можуть вимагати виділу своєї частки зі спільного майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Аналіз статей 358, 364 ЦК України дозволяє зробити висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.

Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Отже, при поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

Таким чином, для виділу частки із спільного майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка, яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка, яка залишається в іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Якщо таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної власності тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Висновком за результатами проведення будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 23.08.2024 року запропоновано два варіанти реального поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд (садиби) в натурі між двома співвласниками відповідно до належних кожному ідеальних часток по частині в АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок (а.с.202-244, том 2).

Під час розгляду справи судом також досліджені матеріали цивільної справи №2-215/2208 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя.

У технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 , міститься схема розташування будівель та споруд на цій території, зазначена експлікація до схеми розташування таких будівель і споруд, план самої будівлі, а також характеристики будівель та споруд.

Крім того, поділ будинку, який ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року сторонам визначено частки з відповідними приміщеннями та якими сторони користуються і такий порядок користування між ними визначений, технічно можливий.

В судовому засіданні сторони не заперечували тієї обставини, що порядок користування належними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частками у нежитловій будівлі визначений та спорів щодо їх невідповідності між ними немає.

Натомість в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти поділу спірного майна посилаючись лише на ту обставину, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року про затвердження мирової угоди, поділ житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами уже було проведено.

Суд зауважує, що хоча вказаною ухвалою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково поділено приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до їх часток, однак зазначеною ухвалою значна частина спірного майна залишилася у спільному користуванні сторін, після набрання ухвалою законної сили сторони зареєстрували право спільної часткової (земельні ділянки) та спільної сумісної власності (житловий будинок). Право спільної власності на вказане майно, згідно ухвали Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року, не припинено, відтак суд враховує, що й надалі спірне майно належить на праві спільної власності двом співвласникам, у зв`язку з чим можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної власності на нього припиниться.

Вказане знайшло своє відображення й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 року у справі № 501/2148/17, в якій зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.

Виходячи з положень статей183,367 ЦК Українита роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином відповідно до ст.183, 356, 358, 364, 379, 380, 382ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності; якщо виділ (поділ) є технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності.

Саме до цього зводяться правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справах № 6-12цс13 від 03.04.2013 року та № 6-4цс14 від 19.02.2014 року.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, враховуючи те, що висновком експерта підтверджена технічна можливість проведення розподілу спірного майна, беручи до уваги той порядок співволодіння частиною спірного майна, який між сторонами встановився протягом тривалого часу (фактично з 2008 року), суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та провести поділ в натурі житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0,1103 га, кадастровий номер № :03:007:0060, площею 0,10 га., кадастровий номер :03:007:0276, 0,0404 га, кадастровий номер № :03:007:0283, згідно запропонованого експертом другого варіанту поділу майна, який найкраще відповідатиме інтересам обох сторін.

При цьому, оскільки поділ проводиться з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, тому як із позивачки на користь відповідача, як співвласника, так і з відповідача в користь позивачки, як співвласника, частка якого зменшилась, слід присудити грошову компенсацію, за відступлення від ідеальної частки.

Позивачкою при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 5536,40 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Що стосується судових витрат за проведення експертизи, то враховуючи, що позивач не просила стягувати вказані судові витрати з відповідача, окрім того, доказів на підтвердження розміру таких витрат, які було нею фактично понесено, суду не надала, виходячи з принципу диспозитивності, визначеного ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно з якою суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд не розглядає питання щодо розподілу зазначених судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 187, 317, 319, 355, 356, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл майна подружжя - задовольнити.

Провести поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту №2, викладеному у висновку експерта №14/15/16 від 23.08.2024 року, шляхом виділу в натурі в окремі об`єкти нерухомого майна належні співвласникам домоволодіння частки, а саме:

ОСОБА_1 виділити у власність частку (1/2), а саме:

Підвал: підвальне приміщення літ. ІІ пл. 8,4 кв.м.; підвальне приміщення літ ІV пл. 16,8 кв.м., всього площею приміщень підвалу житлового будинку 25, 2 кв.м.

Перший поверх:

Коридор літ.1-1 пл. 6,9 кв.м.;

Коридор літ.1-3 пл. 5,1 кв.м.;

Житлова кімната літ.1-6 пл. 19,5 кв.м;

ОСОБА_8 літ. 1-7 пл.11,9 кв.м;

Коридор літ 1-7 пл.4,9 кв.м.

Санітарний вузол літ. 1-8 пл. 5,9 кв.м.

Всього площею приміщень першого поверху - 54,2 кв.м.

А всього загальною площею - 79,4 кв.м.

ОСОБА_2 , виділити у власність частку (1/2), а саме:

Підвал : підвальне приміщення літ. І пл. - 7,8 кв.м.; підвальне приміщення літ. ІІ пл. - 4,6 кв.м.; підвальне приміщення літ.ІV пл. - 9,0 кв.м.;

Загальна площа приміщень підвалу житлового будинку становить - 21,4 кв.м.

Перший поверх :

Тамбур літ. 1-2 пл.3,2 кв.м;

Санітарний вузол літ. 1-2 пл. - 3,8 кв.м;

Коридор літ. 1-3 пл. 4,9 кв.м;

Кухня літ. 1-4 пл. 13,5 кв.м;

Житлова кімната літ. 1-5 пл. 30,0 кв.м.

Всього площею приміщень першого поверху - 55,4 кв.м.

А всього загальна площа приміщень становить - 76,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5759 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 50 копійок у рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки у домоволодінні.

Горищем співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються кожен над приміщеннями згідно розподілу першого поверху.

Для здійснення поділу:

ОСОБА_1 влаштувати перегородку з гіпсокартону з дверним прорізом між приміщеннями під літ. «1-7» та під літ. «1-7»; влаштувати приміщення кухні під літ. «1-7» та приміщення коридору під літ. «1-7»; влаштувати в приміщенні кухні під літ. «1-7» вентиляцію; влаштувати в приміщенні коридору під літ. «1-1» проріз в перекритті для виходу на горище та люк з розкладними сходами; влаштувати дверний проріз між приміщеннями під літ. «ІІ» та під літ «ІV»;

ОСОБА_2 переобладнати приміщення кладової в приміщення санітарного вузла під літ. «1-2» з туалетом, ванною та умивальником та влаштувати вентиляцію; влаштувати дверний проріз з віконного для входу до своєї частини житлового будинку; влаштувати дверний проріз в приміщенні під літ. «1-2»; замурувати частину віконного прорізу; замурувати дверний проріз між приміщеннями під літ. «1-2» та під літ. «1-4»; влаштувати сходи для входу до своєї частини житлового будинку; влаштувати дверний проріз між підвальним приміщеннями під літ. «І» та «ІІ»; влаштувати в приміщенні під літ. «1-2» люк з розкладними сходами для виходу на горище;

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно влаштувати:

перегородку з гіпсокартону між приміщеннями під літ. «1-3» та «1-3»; перегородку з цегли між підвальними приміщеннями під літ. «II» та «ІІ»; перегородку з легких конструкцій на вхідній сходовій площадці; замурувати дверний проріз між підвальними приміщеннями під літ. «IV» та «III;

Залишити у власності ОСОБА_1 будівлю для худоби «Б».

Залишити у власності ОСОБА_2 гараж «В».

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: вбиральню «Д», колодязь «К» та огорожу «І».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 11905 (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ять) гривень 50 копійок у рахунок грошової компенсації зменшення ідеальної частки господарських будівель і споруд.

Провести поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0276, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту №2, викладеному у висновку експерта №14/15/16 від 23.08.2024 року.

Виділити ОСОБА_1 , земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки:

- земельна ділянка №1: 5,22 м; 5,0 м; 0,23 м; 5,44 м; 3,03 м; 1,0 м; 1,0 м; 1,2 м; 5,33 м; 4,09 м. Зальною площею 48,77 кв.м (див. червоний колір табл.№7, дод. №3 до висновку).

- земельна ділянка №2: 49,59 м; 5,30 м; 3,02 м; 3,0 м; 1,32 м; 2,25 м; 4,31 м; 2,51 м; 0,13 м; 1,37 м; 1,21 м; 1,65 м; 1,38 м; 1,49 м; 5,56 м; 3,0 м; 7,53 м; 13,83 м; 16,56 м. Ззагальною площею 423,54 м. (див. червоний колір табл.№7 дод. №3 до висновку).

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки:

- земельна ділянка №1: 13,76 м; 4,49 м; 0,23 м; 5,00 м; 5,22 м; 3,50 м; 5,30 м. Загальною площею 66,53 кв.м. (див. синій колір табл.№7, дод.№3 до висновку).

- земельна ділянка №2: 4,76 м; 5,25 м; 44,60 м; 4,62 м; 4,00 м;13,83 м; 7,53 м; 3,0 м; 5,56 м; 2,59 м; 3,14 м; 1,37 м; 0,13 м; 2,51 м; 5,98 м; 1,24 м; 7,86 м; 1,19 м; 3,20 м; 1,20 м; 3,03 м..Загальною площею 405,78 кв.м. (див. синій колір табл.№7 дод.№3 до висновку).

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити земельні ділянки:

№1 за годинниковою стрілкою:3,50 м; 4,09 м; 5,33 м; 1,20 м, 1,0 м; 1,0 м; 1,20 м; 3,20 м; 1,19 м; 7,86 м; 1,24 м; 5,98 м; 4,31 м; 2,25 м;1,32 м; 3,0 м; 3,02 м. Загальною площею - 49,52 кв.м. (див. зелений колір табл.№7 дод.№3 до висновку).

№2 за годинниковою стрілкою по житловому будинку: 1,49 м; 1,38 м; 1,65 м; 1,21 м; 3,14 м; 2,59 м. Загальною площею - 5,86 кв.м. (див. зелений колір табл.№7 дод.№3 до висновку).

Провести поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0060, площею 0,1103 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту №2, викладеному у висновку експерта №14/15/16 від 23.08.2024 року.

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 54,84 м; 10,84 м; 24,83 м; 30,42 м; 4,49 м; 6,21 м. Загальною площею - 551,50 кв.м. (див. червоний колір табл.№9 дод. №3 до висновку).|

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 30,42 м; 24,83 м; 9,46 м; 55,45 м; 9,04 м. Загальною площею 551,50 кв.м. (див. синій колір табл.№9, дод.№3 до висновку).

Провести поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:0283, площею 0,0404 га, що розташова за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту №2, викладеному у висновку експерта №14/15/16 від 23.08.2024 року.

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 19,57 м; 9,88 м; 9,32 м; 1,00 м; 10,22 м; 6,58 м; 4,12. Загальною площею 202,0 кв.м (див червоний колір табл.№11 дод. №3 до висновку).

Виділити ОСОБА_2 земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 10,22 м; 1,0 м; 9,32 м; 10,67 м; 19,55 м; 10,10 м. Загальною площею 202,00 кв.м. (див. синій колір табл.№11, дод.№3 до висновку).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5536 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 40 копійок витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивачкою у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_3 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_4 .

Дата складання повного судового рішення 02.05.2025 року.

Суддя Пошивак Ю.П.