Справа № 151/460/24
Провадження № 22-ц/801/846/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 рокуСправа № 151/460/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., представника Вінницької обласної військової адміністрації Хомеренчук Ю.О., прокурора Станіславчука М.Д., представника ГУ Держгеокадастру Рябцуна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Гайсинської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницька обласна військова адміністрація) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницької обласної військової адміністрації) та Національний природний парк "Кармелюкове Поділля" про визнання недійсним наказу, усунення перешкод шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

В липні 2024 року Гайсинська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницька обласна військова адміністрація) звернулась до суду із позовом до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницької обласної військової адміністрації) та Національний природний парк "Кармелюкове Поділля" про визнання недійсним наказу, усунення перешкод шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки, мотивуючи тим, що відповідно до Указу Президента України від 16 грудня 2009 року № 1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля" з метою збереження, відтворення та раціонального використання унікальних природних і історико-культурних комплексів Південного Поділля, що мають важливе природоохоронне, наукове, історико-культурне, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення, відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області НПП "Кармелюкове Поділля". До території НПП погоджено в установленому порядку включено 20203,4 га земель державної власності, у тому числі 16518 га земель, які вилучаються у ДП "Чечельницький лісгосп" та надаються Парку у постійне користування, і 3685,4 га, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком. У додатку до зазначеного Указу визначено перелік земель, включення яких до території НПП "Кармелюкове Поділля" без вилучення погоджено, зокрема 2031,7 га земель запасу, уповноваженим органом щодо яких була Чечельницька районна державна адміністрація. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції на час підписання Указу) визначено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. З огляду на вказане, до території НПП "Кармелюкове Поділля" на території Чечельницького району включено 2031,7 га земель запасу державної власності, тобто таких земель, які не було надано у власність або користування громадян чи юридичних осіб. При цьому, зазначені землі розташовані за межами населених пунктів. Відповідно до Положення про НПП "Кармелюкове Поділля", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.12.2011 № 519, визначено, що загальна площа парку становить 20203,4 га земель державної власності, у тому числі 16518 га земель, які вилучаються у ДП "Чечельницький лісгосп" та надаються Парку у постійне користування, і 3685,4 га, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. (пункт 1.6). Аналогічного змісту й інші редакції Положення про Національний природний парк "Кармелюкове Поділля", зокрема й діючого на даний час Положення, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 73 (пункт 1.6.). Пунктом 1.9 Положення визначено, що межі Парку встановлюються в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. До встановлення меж Парку його межі визначаються відповідно до Проекту створення Парку. Відповідно до пункту 4.1 Положення територія Парку враховується в усіх видах землевпорядної, містобудівної та проектної документації. Підставою для прийняття Указу про оголошення об`єктом природно-заповідного фонду стали, зокрема звіт по господарській темі науково-пошукові роботи по забезпеченню підготовки матеріалів щодо створення Чечельницького національного парку (1998 року), матеріали погоджень, у тому числі матеріали погодження земельних ділянок для створення НПП "Південне Поділля" (робоча назва надалі змінено на "Кармелюкове Поділля") на території сільських (селищних) рад Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області. Зокрема, як вбачається із картографічних матеріалів та проекту організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.10.2017 № 394, до складу його території, зокрема входить 190,4 га земель запасу без вилучення у власника та користувача, які розташовані на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району (на даний час Ольгопільська територіальна громада Гайсинського району). Таким чином, межі території Парку детально визначено як картографічними матеріалами проекту створення НПП, так і проектом організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", та його територія підлягала обов`язковому врахуванню у усіх видах землевпорядної документації.

На підставі наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 26.03.2019 № 2-3704/15-19-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. Вивченням документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлено, що у переліку обмежень у використанні земельних ділянок, складеному сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 , відсутні будь-які обмеження, зокрема, території та об`єкти природно-заповідного фонду, охоронні зони. Виділення земельної ділянки здійснювалось із сформованої земельної ділянки запасу (код цільового призначення 16.00) кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0957 (наразі після затвердження проекту відведення має статус архівної).

Згідно із висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 05.06.2019 № 5866/82-19, складеним експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області Сухомлином Д.О., вбачається, що землі запасу площею 10,0000 га до особливо цінних земель не належать та будь-які обмеження на ділянках відсутні. На підставі розробленої документації із землеустрою 19.06.2019 зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:1103, :04:000:1102, :04:000:1100, :04:000:1101, :04:000:1104 загальною площею 10,0000 га ріллі для ведення особистого селянського господарства по 2 га кожна.

На підставі наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" затверджено документацію із землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_1 22.08.2019 зареєстровано право приватної власності. Як убачається з документів, земельна ділянка із кадастровим номером :04:000:1100 входить до складу території НПП, що підтверджується картографічними матеріалами проекту створення Парку, графічними матеріалами проекту організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", планом організації території природно-заповідного фонду НПП в межах Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, схемою накладення земельних ділянок, виготовленою спеціалістами Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Розташування земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1100 у межах об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - національного природного парку відповідно до чинного законодавства свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства після створення Парку.

Територію НПП "Кармелюкове Поділля" сформовано у тому числі за рахунок земель запасу державної власності, тобто тих земель, які на момент створення Парку не були передані фізичним чи юридичним особам. Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду було можливим тільки на підставі постанови Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо вилучення (викуп) земельної ділянки погодила Верховна Рада України (ч. 2 ст. 150 ЗК України).

Відтак, надаючи дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області помилково віднесено земельну ділянку із кадастровими номером :04:000:1100 до земель сільськогосподарського призначення, оскільки на час прийняття наказу ГУ Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" об`єкт природно-заповідного фонду - НПП "Кармелюкове Поділля" уже було створено відповідно до Указу Президента України від 16.12.2009.

Відсутність розробленої документації із землеустрою з встановленням у натурі меж земельної ділянки природно-заповідного фонду згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність об`єкту природно-заповідного фонду, межі якого були визначені рішенням органу місцевого самоврядування.

Незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:1100 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , проте з огляду на приписи законодавства вона не може перебувати у приватній власності з виникненням приватного володільця, тому позивач просить визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області № 2-12315/15-19-СГ від 23 липня 2019 року "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути її у державну власність, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 та визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1100 площею 2,0000 га.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року позов задоволено.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено документацію із землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 для ведення особистого селянського господарства.

Усунуто перешкоди власнику - державі в особі Вінницької обласної державної адміністрації, яка набула статусу Вінницької обласної військової адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:1100, яка входить до складу території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) повернути у державну власність Вінницької обласної державної адміністрації, яка набула статусу Вінницької обласної військової адміністрації (вул. Соборна, буд. 70, м. Вінниця, 21050 ) земельну ділянку площею 2,0000 га, яка входить в межі земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:1100 площею 2,0000 га.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (номер відомостей про речове право 32985421, дата державної реєстрації 22.08.2019), припинивши право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:1100 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250). Визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1100 площею 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (код отримувача , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, рахунок UA0003988) судовий збір в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 63, поштовий індекс 21027, код в ) сплачений судовий збір на користь Вінницької обласної прокуратури (код отримувача , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, рахунок UA0003988) судовий збір в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Також просило стягнути з Гайсинської окружної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги.

У відзиві представник Вінницької обласної військової адміністрації Хомеренчук Ю.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування посилається на те, що спірна земельна ділянка розташована у межах національного природного парку «Кармелюкове Поділля», що свідчить про її віднесення до земель природно-заповідного фонду. Землі природо - заповідного фонду мають обмежений режим господарювання та не можуть передаватися у приватну власність.

У відзиві на апеляційну скаргу Гайсинська окружна прокуратура просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування посилається на те, що розташування земельної ділянки відповідачки ОСОБА_1 у межах національного природного парку «Кармелюкове Поділля» згідно з чинним законодавством свідчить про віднесення її до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування у приватній власності з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Також на апеляційну скаргу подало відзив Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, обґрунтовуючи тим, що розташування спірної земельної ділянки у межах національного природного парку «Кармелюкове Поділля» свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду що унеможливлює перебування у приватній власності з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 16.12.2009 № 1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля" з метою збереження, відтворення та раціонального використання унікальних природних і історико-культурних комплексів Південного Поділля, що мають важливе природоохоронне, наукове, історико-культурне, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення, відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області НПП «Кармелюкове Поділля».

До території національного природного парку «Кармелюкове поділля» в установленому порядку включено 20 203,4 гектарів земель Державної власності, в тому числі 16 518 гектарів земель, які вилучаються у державного підприємства "Чечельницький лісгосп" та надаються національному природному парку в постійне користування і 3 685,4 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком. Відповідно до додатку, без вилучення погоджено по Чечельницькому районі 1 328,2 га Вінницького обласного комунального лісогосподарського підприємства "Вінниця облагроліс" та 2 031,7 га земель запасу Чечельницької районної державної адміністрації, куди і входить спірна земельна ділянка.

До підписання даного указу Міністерством охорони навколишнього середовища на ім`я КМУ направлений проект даного Указу з додатками з обґрунтуванням створення НПП "Кармелюкового Поділля", який був погоджений з Міністерствами економіки, юстиції, фінансів, Державним комітетом лісового господарства, Державним комітетом земельних ресурсів, Національною академією наук України, Вінницькою обласною Державною адміністрацією.

Рішенням 3 сесії 5 скликання Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 35 від 21.07.2006 погоджено вибір земельних ділянок під створення НПП "Південне Поділля" на території Стратіївської сільської ради площею 938,3 гектари.

Згідно висновку 19.10.2006 № 02/2580 Вінницького обласного Головного управління земельних ресурсів погоджено створення НПП "Південне Поділля" з передачею земельних ділянок без вилучення площею 3685,4 га, згідно зведеної експлікації.

Розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації № 318 від 03 жовтня 2006 року, погоджено створення НПП "Південне Поділля" в тому числі 2031,7 га землі, що перебувають у державній власності (землі запасу та землі ненадані у власність або користування).

Висновком Чечельницького районного відділу земельних ресурсів Вінницької області №48, погоджено створення НПП "Південне Поділля" загальною площею 18485,4 га, в тому числі з вилученням 15125, 5 га та без вилучення 3359,9 га згідно зведеної експлікації земель в розрізі землевласників та землекористувачів.

Відповідно до акту вибору земельних ділянок для створення НПП "Південне Поділля" від 10 серпня 2004 року для створення НПП по Стратіївській сільській раді було вибрано 190,4 га земельних ділянок із земель запасу і земель запасу наданих у власність та землекористування.

Як вбачається із викладеного, спірна земельна ділянка була включена в територію НПП "Кармелюкове Поділля" із земель запасу.

13 березня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, яке було задоволено і наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 26 березня 2019 року №2-3794/15-19-05 надано дозвіл.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року за №2-12315/15-19-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав за ОСОБА_1 , 22.08.2019 за реєстраційним номером 250 зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:1100, площею 2 га, (номер відомостей про речове право 32985421).

Згідно технічної інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області спірна земельна ділянка входить до земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0890, категорія землі сільськогосподарського призначення, рілля запасу, що зареєстровано в державному земельному кадастрі про земельну ділянку 28 листопада 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області безпідставно наказом затвердив виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки право власності держави на спірну ділянку не могло припинитися внаслідок прийняття рішення органом, який відповідно до своєї компетенції не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду та в силу прямої заборони, визначеної ст. 84 ЗК України Передана у приватну власність ОСОБА_1 земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду, а тому були відсутні підстави відведення вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Також суд зазначив, що оскільки документи, подані для державної реєстрації спірної земельної ділянки не відповідали вимогам законодавства, то державний кадастровий реєстратор на підставі ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зобов`язаний був відмовити у такій реєстрації.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів частково не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Залежно від обставин справи вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку суд може кваліфікувати як негаторний позов.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 22 червня 2022 року в справі № 676/1795/20 (провадження № 61-21233св21) зазначено, що: «рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. […] cуд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення […].

З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено документацію із землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 для ведення особистого селянського господарства слід відмовити внаслідок обрання позивачем неефективного способу захисту в цій частині.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :04:000:1100 із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (номер відомостей про речове право 32985421, дата державної реєстрації 22.08.2019), припинивши право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:1100 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250); визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1100 площею 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру з огляду на таке.

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим (стаття 18 ЗК України).

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (частина перша статті 19 ЗК України).

Статтею 43 ЗК України встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі статтею 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом (стаття 45 ЗК України).

Статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Як визначено статтею 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з пунктами а), в) частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом г) частини першої статті 150 ЗК України визначено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Відповідно до частини другої статті 150 ЗК України припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах «в» і «г» частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.

Погодження матеріалів вилучення (викупу) земельних ділянок особливо цінних земель, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, провадиться Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, Київської і Севастопольської міських рад.

Системний аналіз вищенаведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у державній, комунальній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення). Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду із комунальної власності, був можливим тільки за рішенням відповідної місцевої ради, якщо вилучення (викуп) земельної ділянки погодила Верховна Рада України.

Враховуючи, що Верховна Рада України не погодила вилучення земельної ділянки на території НПП "Кармелюкове Поділля" із державної власності, право держави на цю ділянку не припинилося і до ОСОБА_1 не перейшло.

Втручання у приватні права й інтереси має бути належно збалансованим із відповідними публічними (державними, суспільними) інтересами, із забезпеченням прав, свобод та інтересів кожного, кому держава гарантувала безперешкодне володіння загальнонародними благами та ресурсами, вільний доступ до водних та інших природних ресурсів і об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема і до НПП "Кармелюкове Поділля".

У разі порушення рівноваги публічних і приватних інтересів, зокрема безпідставним наданням пріоритету правам особи перед правами територіальної громади, у питаннях, які стосуються загальних для всіх прав та інтересів, прокурор має повноваження, діючи у публічних інтересах, звернутися до суду, якщо органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові особи не бажають чи не можуть діяти аналогічним чином, або ж самі є джерелом порушення прав і законних інтересів територіальної громади чи загальносуспільних (загальнодержавних) інтересів.

Як вже було зазначено, фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду.

При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено.

Надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території НПП "Кармелюкове Поділля" суперечить як статусу відповідного об`єкта природно-заповідного фонду, так і законодавчим обмеженням на ведення особистого селянського господарства на відповідних землях.

Тому за змістом наведених вище положень закону, які характеризуються належною якістю як властивістю, що є умовою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах, і орган місцевого самоврядування, і ОСОБА_1 знали чи повинні були знати про неможливість всупереч закону передачі й отримання у приватну власність земельної ділянки на території НПП "Кармелюкове Поділля" для вищевказаної мети.

Отже, втручання судом у право ОСОБА_1 мирно володіти цією ділянкою відповідає закону.

Зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку.

За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний позов.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в межах НПП "Кармелюкове Поділля", належала майже десять років до виникнення спірних правовідносин і належить до земель природно-заповідного фонду.

ОСОБА_1 , яка набула у власність спірну земельну ділянку, проявивши розумну обачність, могла і повинні була знати про те, що ця ділянка впродовж багатьох років перебуває у межах об`єкта природно-заповідного фонду - НПП "Кармелюкове Поділля". Тому оформлення документів про перехід земельної ділянки у її приватну власність є таким порушенням закону, про яке зазначена особа могла та повинна була знати на час набуття земельної ділянки.

Апеляційний суд зауважує, що нерозроблення уповноваженим органом проекту землеустрою щодо земельної ділянки, на якій знаходиться НПП «Кармелюкове Поділля», та невнесення до Державного земельного кадастру меж такої земельної ділянки із зазначенням обмежень щодо режиму її використання, не свідчить про відсутність таких обмежень і можливість перебування спірної земельної ділянки у приватній власності, у тому числі ОСОБА_1 . Відведення у власність останньої спірної земельної ділянки не було погоджено з органом виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення негаторного позову прокурора про зобов`язання ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку у відання держави в особі НПП «Кармелюкове Поділля», оскільки формування такої земельної ділянки на території НПП «Кармелюкове Поділля» проведено з порушенням положень частини третьої статті 186-1 ЗК України та статей 51-54 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що оскільки задоволення вимоги прокурора про повернення земельної ділянки у державну власність не є правовою підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 , тому вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку відповідає ефективному способу захисту порушених прав держави

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та постановлення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року № 2-12315/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.Г. Копаничук

В.В. Оніщук