Справа № 450/2292/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 22-ц/811/124/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , укладеного 25.08.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.01.2025 дану цивільну справу № 450/2292/24 передано до Господарського суду Рівненської області для розгляду судом в межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_3 , звертаючись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просив визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав, тобто заявив вимогу немайнового характеру. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку, що цей спір, хоч і містить вимогу немайнового характеру, однак тісно пов`язаний з первісним позовом, вирішення якого впливатиме на майнові права та обов`язки кожної із сторін у даній справі, а тому розгляд таких окремо є недоцільним. Тобто суд першої інстанції, визначаючи юрисдикцію цього спору виходив не з суб`єктного складу правовідносин, предмету спору та характеру спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, а з міркування доцільності спільного розгляду цього спору господарським судом разом із первісним позовом.

Однак, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 є немайновими, результат їх розгляду безпосередньо не впливає на обсяг ліквідаційної маси чи обсяг грошових зобов`язань ОСОБА_3 і даний спір не стосується визнання недійсним правочину, укладеного ОСОБА_3 та безпосередньо не пов`язаний зі здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_3 , а, отже, такий підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від ОСОБА_3 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VІІІ.

Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (див. висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 922/928/17).

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (див. висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17; у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі № 334/5073/19 та ін.).

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.12.2024 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_3 (справа № 918/1061/24).

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 про передачу справи за підсудністю, районний суд виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки ЦПК України не містить положень щодо дій суду у випадку відкриття провадження стосовно боржника з приводу банкрутства, то в даному випадку необхідно керуватись ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з діями ОСОБА_1 при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та заперечення ОСОБА_3 щодо визнання за ОСОБА_2 майнових прав на спірну квартиру, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Отже, зазначені вимоги відповідають ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Щодо доводів скарги про те, що зустрічний позов містить вимоги немайнового характеру, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то такі колегія судів не бере до уваги, оскільки вимоги первісного та зустрічного позову тісно пов`язані між собою, вирішення яких вплине на майнові права та обов`язки кожної із сторін у даній справі, а відтак розгляд таких окремо є недоцільним.

Отже спір, який виник між сторонами у даній справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 30.04.2025

Головуючий

Судді