Справа № 369/7122/25
Провадження № 2/369/7127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

30.04.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кобилянського Михайла Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі №369/7122/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кобилянський Михайло Вікторович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

З метою забезпечення позову разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що у зв`язку з наявністю ознак фраудаторності правочину, ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаний договір, на переконання Позивача, був укладений з єдиною метою виведення майна з власності боржника, ОСОБА_2 , з метою уникнення звернення стягнення на майно ОСОБА_2 через не виконання ним своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_1 .

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтована тим, що після виникнення у ОСОБА_2 обов`язку зі сплати боргу перед ОСОБА_1 , після пред`явлення останньою до нього двох позовів про стягнення заборгованості, при наявності ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року в справі № 369/12753/24, якою накладено арешт на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , діючи, на думку позивача, очевидно недобросовісно, зловживаючи правами стосовно кредитора, уклав договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку винесення рішення на користь Позивача, Відповідачі, вкотре, перереєструють майно на третіх осіб, що призведе до того, що Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист та унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів останнього.

При цьому, встановлення заборони на вчинення реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацію права власності до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав Відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав Позивача у випадку прийняття рішення по справі на користь останнього.

Крім того, позивач вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення

На підставі викладеного, представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірної житлової квартири будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірну житлову квартиру, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що випадку незабезпечення позову та у разі прийняття рішення на користь позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, можуть виникнути труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2025 року у справі № 369/6307/25 у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було відмовлено.

Так, судом було встановлено, що 17.11.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано об`єкт нерухомості однокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

20.02.2025 15:26:00 в ДРРП було зареєстровано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (м. Київ).

20.02.2025 16:16:27 в ДРРП було зареєстровано обтяження вказаного майна приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Дубровіним С.І., фізична особа, майно якої обтяжується, - ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються відповіддю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1297114 від 16.04.2025.

Таким чином, позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та предметом позовних вимог, оскільки, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, а саме: накладення арешту на на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, є співмірним із заявленими позовними вимогами, суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене спірне майно.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кобилянського Михайла Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі №369/7122/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Інформація про відповідача 1: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача 2: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Інформація про третю особу: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, оф. 12.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА