Справа № 522/5126/24
Провадження 2/522/1014/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Управління житловим господарством», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Управління житловим господарством», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову зазначає, що 27 листопада 2023 року під час подачі опалення в будинок АДРЕСА_1 на третьому поверсі стався прорив загальнобудинкової труби опалення, що спричинило затоплення декількох поверхів будинку та квартир, зокрема квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 . Згідно з актом затоплення №1 від 27.11.2023 року, встановлено, що аварійна ситуація визначилася несвоєчасним і неналежним виконанням обов`язків щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло- та водопостачання, що свідчить про бездіяльність відповідача. Загальнобудинкова труба опалення, яка є складовою інженерної мережі житлового будинку, підлягає обслуговуванню експлуатаційною організацією «ПП Управління житловим господарством», що була відповідно призначена новим управителем будинку за результатами зборів співвласників від 29 червня 2023 року та на підставі Договору про надання послуг з управління житловим будинком від 07 вересня 2023 року. 15 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеської філії ТОВ «Судова незалежна експертиза України» з метою проведення експертизи квартири АДРЕСА_2 для встановлення вартості матеріальної шкоди та визначення технічної причини залиття. Висновок експерта №ЕО-2514-1-2146.24 від 05 березня 2024 року встановив розмір матеріальної шкоди в розмірі 428?022,04 гривні та підтвердив, що причиною залиття стала корозія загальнобудинкової труби, що призвела до її прориву. Додатково, виписка з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 свідчить про його перенесення гострого інфаркту міокарда, госпіталізацію з 28 квітня 2023 року з лікуванням до 27 квітня 2024 року, що свідчить про його значне погіршення стану здоров`я після події затоплення, що, в комплексі з безвідповідальним ставленням відповідача до належного технічного обслуговування, змусило позивача захищати свої права у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, вимога ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Управління житловим господарством» полягає у повному відшкодуванні матеріальної шкоди в розмірі 428?022,04 гривні, моральної шкоди в розмірі 10?000 гривень, а також судових витрат, що включають судовий збір у розмірі 4?380,22 гривні, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 15?534,00 гривні та витрати на правову допомогу у розмірі 25?000 гривень, загальною сумою 44?814,22 гривні.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

10.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що відповідач не здійснив дій, які могли б створити основу для цивільно-правового делікту, адже будинок АДРЕСА_1 , перебуває на балансі Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПортоФранківський», а технічна документація на багатоквартирний будинок Відповідачу не передавалась. Укладення Договору про надання послуг з управління житловим будинком у вересні 2023 року не свідчить про надання Управителю повного доступу до всіх об`єктів інженерних мереж, оскільки доступ до приміщення теплопункту отримано лише 11 листопада 2023 року. Висновок експерта №ED-2514-1-2146.24 від 05 березня 2024 року встановлює, що залиття квартири АДРЕСА_2 , викликане корозією ділянки загальнобудинкової труби, не може бути пов`язане з діями чи бездіяльністю Відповідача, враховуючи часовий інтервал між укладенням договору та отриманням доступу до тепломережі. Відтак, вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат, не обґрунтовані.

14.05.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

10.06.2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про витребування доказів.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року вирішено клопотання заявника про витребування доказів задовольнити, витребувати у Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 (вул. Грецька, 42 м. Одеса, 65026; e-mail: ) письмові відомості про те, чи фіксувались протягом вересня листопада 2023р. Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 в будь-якій формі звернення фізичних чи юридичних осіб, пов`язані з незаконним зайняттям ОСОБА_2 та/або її співмешканцями приміщень елеваторного вузла (теплопункту) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувати у Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 (вул. Грецька, 42 м. Одеса, 65026; e-mail: ) інформацію стосовно відомостей щодо дати, короткого змісту відповідних звернень, їх авторів та вжитих поліцією заходів.

Відповідач звернувся до суду з заявою про витребування доказів.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року вирішено витребувати у Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПортоФранківський» (65023, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 5) засвідчені належним чином копії документів, що підтверджують фактичне здійснення КП «ЖКС «Порто-Франківський» після 01 квітня 2023р. належних заходів щодо підготовки внутрішньобудинкових систем централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 до експлуатації в опалювальному періоді 2023-2024рр. Зобов`язати Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (65023, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 5) надати суду інформацію чи передавалась зазначена вище документація Приватному підприємству «Управління житловим господарством» (у випадку позитивної відповіді надати докази її передання, у випадку негативної відповіді зазначити причини непередання).

Ухвалою суду від 16.10.2024 року вирішено підготове провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 18.04.2025 року з`явились позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що під час розгляду вказаної справи активна та рішуча позиція сторін стала яскравим прикладом справжнього змагального процесу, а правові аргументи та аналітичні здібності представників демонстрували юридичну майстерність на найвищому рівні.

Ретельність в аналізі правових норм та безкомпромісна відстоювання позицій представників заслуговує на найвищу оцінку, і саме цей внесок значно сприяв досягненню максимальної прозорості та обґрунтованості прийнятого судового рішення.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини у справі.

На підставі акту затоплення №1 від 27 листопада 2023 року встановлено, що під час подачі опалення до житлового будинку АДРЕСА_1 в квартирі на третьому поверсі стався прорив загальнобудинкової труби опалення, що спричинило затоплення декількох поверхів будинку та квартир, зокрема квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 .

Суд враховує, що сторони підвердили факт того, що станом на 27.11.2023 року опалення (подача горячої води в систему будинку) тривала вже декілька днів.

До цього, 07 вересня 2023р. Приватним підприємством «Управління житловим господарством» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (надалі «Договір»).

Пунктом 1 вказаного Договору передбачено, що Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Згідно п. 3 Договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Ціна послуги з управління, за змістом п. 10 Договору, становить 7,49 (сім гривень 49 коп.) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: - витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6,99 (шість гривень 99 коп.) на місяць за 1 м2 відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься в Додатку 5 до цього Договору; - винагороду Управителю в розмірі 0,50 гривень/м2 на місяць.

Відповідно до п. 6 кожен із співласників зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуги з управління, що виникли з його вини; негайно повідомляти управителю про виявлені несправності спільного майна будинку.

Пунктом 30 Договору передбачено, що він набирає чинності з 07.09.2023р. та укладається строком на один рік з можливістю пролонгації на кожний наступний рік.

Відповідно до Висновку експерта №ЕО-2514-1-2146.24 складеного 05 березня 2024 року, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень №1-8 квартири АДРЕСА_3 складає 428 022, 04 гривни. У результаті проведеного обстеження експертом встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_3 є прорив загальнобудинкової труби опалення у зв`язку з поржавілою ділянкою труби, яка є загальнобудинковою трубою опалення та є інженерною мережею житлового будинку, обслуговування якої покладено , на експлуатаційну організацію. На дослідження замовником встановлено, що квартира АДРЕСА_4 є комунальною. На дослідження замовником були надані фотознімки старої поржавілої труби опалення в квартирі АДРЕСА_5 .

У загальному приміщенні туалету, яке розташоване над приміщенням туалету № 5, пл. 3,7 кв. м. квартири АДРЕСА_2 , вертикально прокладено загальнобудинкова труба опалення з послідуючим прокладанням через приміщення квартири АДРЕСА_4 . На момент огляду ознаки протікання відсутні. На частині труби опалення біля підлоги виконані ремонтні роботи по заміні старої частини на нову пластикову трубу.

Відповідно до Акту ПП «Управління житловим господарством» від 11.11.2023 року вбачається, що лише 11.11.2023 року працівники потрапили до елеваторного вузла (теплопункту) який розташований в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 до якого зазначених працівників не допускали з 07.09.2023 року невідомі особи які там постійно проживали.

Листом № 60-2вх5536 від 02 липня 2024р. відділ поліції повідомив, що проведеною перевіркою єдиного обліку ІТС ІПНП відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області встановлено, що протягом вересня-листопада 2023р. до відділу поліції надійшло три повідомлення щодо перебування у технічному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , наступного змісту: - 12 жовтня 2023р. о 17:22 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , теплопункт, оселились невідомі, які вживають алкогольні напої та перешкоджають доступу. Звернення було зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції за № 25318 від 12 жовтня 2023р. та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян». - 23 жовтня 2023р. о 09:12 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , конфлікт з безхатьками, чоловіком та жінкою, які не впускають у підвал. - 23 жовтня 2023р. о 16:34 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зламали замок на дверях технічного приміщення, де розташований теплолічильник вартістю 60 000 грн., вважає, що той, хто зламав знаходиться всередині приміщення. Звернення було зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції за № 26194 від 23 жовтня 2023р. та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян», опитано ОСОБА_2 та проведено з нею бесіду профілактичного характеру.

Також як вбачається з тексту оголошення Директора ЧП «УЖГ» вбачається, що 18.11.2023 відповідач просив жильців будинку АДРЕСА_1 надати доступ до комунікацій теплопостачання.

Відповідно до Акту перевірки технічного стану комунікацій загального користування траси теплопостачання у будинку АДРЕСА_1 від 18.11.2023 вбачається, що візуальний контроль до комунікацій теплопостачання у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, та кв. АДРЕСА_4 де стався прорив частини труби не було здійснено, а підставою зазначено: двері не відчинені для здійснення візуального огляду.

Відповідно до Акту недопуску проведення стояку загальної системи опалення через квартиру АДРЕСА_2 та встановлення нового стояку загальної системи опалення на чорному ходу квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 від 04 грудня 2023 року вбачається, що власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 відмовився від подальшої заміни труби через перекриття та підключення к продовженню стояка в квартирі АДРЕСА_2 , відмовився знімати плитку, щоб надати доступ до зазначеного стояка загальної системи опалення будинку співробітникам ділянки № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський».

Листом № 1090/11 від 24 липня 2024р. Комунальне підприємство «Житловокомунальний сервіс «Порто-франківський» повідомило суд, що: у зв`язку з обранням іншої форми управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 з 05 липня 2023р. було припинено нарахування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком; технічна документація на будинок АДРЕСА_1 уповноваженій особі не передавалась; зазначений будинок до опалювального сезону 2023-2024рр. не готувався і взагалі підприємством не обслуговувався. При цьому, 26 вересня 2023р. на лист Приватного підприємства «Управління житловим господарством» КП «ЖКС «Порто-Франківський», зокрема, повідомило, що «…Акт про списання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в Департаменті комунальної власності Одеської міської ради на затвердженні. Враховуючи вищенаведене даний будинок перебуває на балансі підприємства до списання зазначеного будинку. Інформуємо Вас що КП «ЖКС «Порто-Франківський» здійснює оплату за споживання електроенергії підвального приміщення, де також розташовано елеваторний вузол…».

За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18) у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Європейський суд з прав людини також використовує «balance of probabilities» («баланс ймовірностей») для оцінки обставин справи. В рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р. суд застосовує «баланс ймовірностей», а у рішенні J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р. ЄСПЛ вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії та навести обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" від 27.09.2001). У справі Дж. К. та інші проти Швеції (J.K. And Others v. Sweden) ЄСПЛ розкрив загальні рамкові та дефініційні питання стандарту доказування, зокрема зазначивши, що у цивільних справах суддя повинен вирішити справу на основі «балансу ймовірностей» - немає необхідності, щоб суддя мав бути повністю переконаний у істинності кожного фактичного твердження заявника, достатньо того, щоб на підставі доказів, представлених заявником цілком ймовірно можливо б було дійти висновку, що вимога цього заявника є достовірною.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність вини Приватного підприємства «Управління житловим господарством» у залитті квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , що відбулося 27 листопада 2023 року внаслідок прориву загальнобудинкової труби опалення.

З моменту укладення договору і до дати затоплення минуло лише два з половиною місяці, що є об`єктивно недостатнім строком для проведення повного технічного обстеження всіх комунікацій будинку, особливо з огляду на те, що будинок не готувався до опалювального сезону 2023-2024 років попередньою обслуговуючою організацією.

Суд враховує той факт, що працівники ПП «Управління житловим господарством» були позбавлені можливості доступу до елеваторного вузла (теплопункту) в підвальному приміщенні будинку протягом значного періоду часу через систематичне перебування там сторонніх осіб. Цей факт підтверджується численними зверненнями до правоохоронних органів щодо неможливості доступу до технічних приміщень. Відповідач не міг здійснити належну перевірку стану системи опалення та виявити поржавілу ділянку труби в кв. АДРЕСА_4 , яка в подальшому спричинила затоплення.

Щодо ділянки труби в кв. АДРЕСА_4 , яка спричинила затоплення, суд звертає увагу на те, що за висновком експерта причиною прориву було саме прорив поржавілої ділянки труби. Процес корозії труби, безсумнівно, розпочався задовго до того, як ПП «Управління житловим господарством» стало управителем будинку. Зважаючи на короткий проміжок часу між укладенням договору та проривом, встановити вину відповідача у незабезпеченні належного технічного стану цієї труби не видається можливим.Позивачем не доведено, що він або власник кв. АДРЕСА_4 звертався до відповідача щодо виявлених несправностей у ділянці труби яка відноситься до спільноо майна будинку, але знаходиться у приміщенні квартири

Суд також зауважує, що відповідач вживав активних заходів для вирішення потенційних проблем, звертаючись до жителів будинку з проханням надати доступ до комунікацій теплопостачання. Проте через об`єктивні обставини, включаючи неможливість доступу до технічних приміщень та відмову власника квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 надати доступ до комунікацій для проведення оглядів та необхідних ремонтних робіт, відповідач був позбавлений можливості запобігти аварійній ситуації.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відсутні докази вини відповідача у залитті квартири позивача. Навпаки, наявні матеріали справи свідчать про те, що залиття сталося через об`єктивні обставини, які відповідач не міг передбачити або запобігти їм, незважаючи на докладені зусилля в межах наявних у нього можливостей. Зокрема фототаблиці з фотофіксацією стану труби станом на 27.11.2023 та скріншотів з перепискою у домовому чаті з коментарями власника квартри № НОМЕР_1 . Позивачем не доведені підстави та технічну можливість регулювання чи зменшення тиску подачі води в системі теплопостачання, яке подає КП "Теплопотсачання" Відповідач не мав реальної можливості виявити та усунути проблему з трубою в кв. АДРЕСА_4 через перешкоджання доступу до відповідних приміщень та квартири, відсутність технічної документації та достатнього часу для ретельного обстеження всіх комунікацій будинку.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Управління житловим господарством», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП «Теплопостачання міста Одеси» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 28.04.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

18.04.25