УХВАЛА

30 квітня 2025 року

м. Київ

справа №2-2878/10

провадження № 61-4795ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області, у складі судді Майдан С. І.,

від 06 вересня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду,

у складі колегії суддів: Пузанової Л. В., Базіль Л. В., Приходько Л. А.,

від 12 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2

про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 вересня

2018 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2025 року, заяву задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона у цивільній справі №2-2878/10, а саме стягувача

ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_2

12 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області

від 06 вересня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду

від 12 березня 2025 року, які просить скасувати.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Безпосередньо в касаційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику повного тексту оскарженої постанови апеляційного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Судами встановлено, що 11 січня 2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3/2008, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 6 860 доларів США строком до 11 січня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних.

В забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (штраф, пеня) між

ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 того ж дня було укладено договір застави № 3/2008/1-1. Предметом застави є автомобіль марки JAC, модель HFC 1020К, 2006 року випуску, № кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, рішенням Суворовського районного суду м. Херсона у справі

№ 2-2878/10 позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» кредитну заборгованість у розмірі 29 553,84 грн.

07 лютого 2018 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 227.

Відповідно до умов вказаного договору банк відступає, шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках № 1,2,3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки.

Згідно із додатками до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 227 від 07 лютого 2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Міхно С. С., відступив ОСОБА_2 право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним 11 січня 2008 року кредитним договором № 3/2008.

Сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор сплачує банку грошові кошти - ціну договору у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 6.5 договору, яким передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги підписаний сторонами та посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори 07 лютого 2018 року.

ОСОБА_2 надав суду копію постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голопристанського РУЮ від 13 серпня 2013 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого листа № 2-2878/10, виданого 04 листопада 2010 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості у розмірі 29 553,84 грн.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, пункті 7 частини третьої статті 2 ЦПК України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом матеріального правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Матеріальне правонаступництво є підставою для процесуального правонаступництва на підставі статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вказав, що заявник внаслідок відступлення права вимоги набув статусу нового кредитора та, відповідно, відбулося правонаступництво стягувача у виконавчому провадженні за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона у справі № 2-2878/10.

Статтею 204 ЦПК України встановлена презумпція правомірності правочину,

а відомості про визнання недійсним договору укладеного від 07 лютого

2018 рокуміжПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 наразі відсутні.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони у справі відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 55 ЦПК України.

Апеляційний суд надав можливість ОСОБА_1 доводити свої заперечення проти заяви ОСОБА_2 , забезпечив розгляд справи у відкритому судовому засіданні, детально проаналізував та оцінив доводи ОСОБА_1 і обґрунтовано їх відхилив.

Зокрема апеляційний суд встановив, що у 2013 році ОСОБА_1 звертався до суду зі скаргою на дії державних виконавців ВДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, в якій ставив питання, серед іншого, щодо: визнання незаконними дій державного виконавця по відкриттю 13 серпня 2013 року виконавчого провадження № НОМЕР_3 за виконавчим листом №2-2878/10, виданим Суворовським районним судом м. Херсона, та визнання незаконними дій державних виконавців по визначенню залишку заборгованості.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області

від 23 грудня 2013 року, у задоволенні скарги було відмовлено.

Також апеляційний суд правильно вказав, що питання щодо залишку суми, яка підлягає стягненню в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, не вирішується під час заміни сторони виконавчого провадження.

За відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № НОМЕР_3 відкрито 13 серпня 2013 року та наразі не завершено.

Отже боржник не позбавлений права як надати виконавцю докази виконання рішення суду у справі № 2-2878/10, так і, за наявності підстав, звернутися до суду зі скаргою на дії, бездіяльність чи рішення державного виконавця.

Посилання заявника на різне написання прізвища « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » у документах суду та державного виконавця не є підставою для скасування оскаржених судових рішень.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06 вересня

2018 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 12 березня

2025 року у справі № 2-2878/10.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2025 року у справі № 2-2878/10.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников