Справа № 487/887/25
Провадження № 2/487/1284/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання - Богатої А.І.., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 представник позивача адвокат Ільїн О.В., шляхом формування у системі «Електронний суд», звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до Миколаївської міської ради, уточнивши вимоги якої до відкриття провадження у справі, заявою від 13.02.2025, просив:

визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :05:007:0013, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 06.03.20214 за №18700740 - становить 1/2.

Ухвалою суду від 14.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2025 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду по суті.

07.04.2025 року, представник позивача - адвокат Ільїн О.В. подав до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до заяви просив:

визначити, що частка ОСОБА_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 06.03.20214 року за №18700740 - становить 1/2;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), площею 153 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013, яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 06.03.20214 за №18700740.

З метою оформлення спадкових прав після смерті батька, позивач звернулась до нотаріуса, однак отримала письмове роз`яснення №247/02-14 від 08.11.2024 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, по причині, відсутності документів, які б підтверджували розмір частки спадкодавця у спадковому майні, а саме: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013.

Вищезазначені обставини і слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду для захисту своїх спадкових прав.

До судового засідання позивач та її представник не з`явилися.

Представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести за його та позивачки відсутності.

Заявлені позовні вимоги підтримав.

До судового засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином.

21.03.2025 до суду надійшла заява представника відповідача, відповідно до якої вона просила розгляд справи провести за її відсутності. Рішення прийняти відповідно до вимсог законодавства, на підставі наяваних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 07.06.1979; Свідоцтво про одруження НОМЕР_2 від 21.11.1998).

ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину №1-2171 від 26.10.2011, належить 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 06.03.20214, належить земельна ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013.

04. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (Свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 04.09.2023).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді частки у праві спільної сумісної власності на вищезазначену земельну ділянку.

Позивач, у встановлений законом строк звернулася до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька.

08.11.2024 Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу позивачу надано письмове роз`яснення №247/02-14, щодо не можливості видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, по причині відсутності документу, який підтверджував би розмір частки спадкодавця у спадковому майні.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц, від 16.06.2021 у справі № 570/997/19.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають іти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №82/2024, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. 04.08.2024, після смерті ОСОБА_3 , спадкоємицею першої черги, яка в строк визначений положеннями ст.1269 ЦК України, звернулася з заявою про прийняття спадщини є його донька ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки частки земельної ділянки кожному зі співвласників спільної сумісної власності, які є рівними, не визначенні за життя спадкодавця, позивач позбавлена можливості оформити право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька, про що свідчить письмова відмова нотаріуса.

Зідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідностідо положеньст.ст.316,321 ЦК України правом власностіє право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що порушенні права ОСОБА_1 підлягають поновленню, шляхом визначення її частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :05:007:0013 у розмірі 1/2; та визнання за нею права власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 213, 214, 215, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 153 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 06.03.20214 року за №18700740 - у розмірі 1/2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), площею 153 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:007:0013, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, фактичне місце знаходження вул.Адміральська, 20 м.Миколаїв,

Головуючий суддя: І.О. Притуляк