Справа № 461/3374/24 Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-з/811/366/24 Доповідач в 2-й інстанції Шандра М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства по ремонту та обслуговуванню житла «Айсберг» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства по ремонту та обслуговуванню житла «Айсберг» (далі ЛМКП «Айсберг») про стягнення переплати за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13800 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 03.12.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2024 скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ЛМКП «Айсберг» про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ЛМКП «Айсберг» на користь ОСОБА_1 13 800,00 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути із ЛМКП «Айсберг» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, понесені під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Від ЛМКП «Айсберг» надійшло письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Оскільки відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження заявлених витрат на правову допомогу позивачем надано: копію Договору про надання правничої допомоги № 0304 від 03.04.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кулик Р.П., копія Акта про надання послуг від 20.12.2024 відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 0304 від 03.04.2024, Ордер на надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кулик Р.П. у Галицькому районному суді м. Львова та у Львівському апеляційному суді.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 вказано, що адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Із Договору про надання правничої допомоги від 03.04.2024 не убачається, що сторони дійшли згоди про фіксований розмір гонорару у певному розмірі. Крім цього, Договір не містить умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом Кулик Р.П.

У Акті про надання послуг не наведено детального опису робіт (наданих послуг), в якому визначалась би вартість послуг адвоката, найменування одиниці виміру та ставка у гривнях, кількість часу, яка була витрачена адвокатом при наданні послуг тощо.

За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обсяг наданих адвокатом Кулик Р.П. послуг і виконаних робіт, їх дійсність, необхідність та розумність їх розміру, з метою розподілу цих судових витрат.

За таких обставин, заява Сохоцької Г.Н. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено: 29.04.2025

Головуючий

Судді