Справа № 686/2401/25
Провадження № 2/686/2448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24 квітня 2025 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді-Чевилюк З.А.

при секретарі- Козубович А.Т.

за участі представників позивача Манзелевського Ю.В.,Панасюка В.М.

представника третьої особи Ковальчука В.М.

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Петреченка Віктора Миколайовича в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні земель оборони,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні земель оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:019:0086 у Державному земельному кадастрі з закриттям Поземельної книги; скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :06:019:0086 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу;

зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), повернути у

користування власника держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :06:019:0086, розташовану в межах Хмельницької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до висновку експерта від 04.03.2021 № 2037/2038/3081-3247-20-26

земельна ділянка із кадастровим номером :06:019:0086 площею: 2 га., 01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 2487,6 га, згідно Акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО від 1975 року, площа накладання становить 2 га.

Враховуючи вищевказане, Хмельницькою районною державною адміністрацією

незаконно передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :06:019:0086 площею 2 га, оскільки остання належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону, а рішення щодо припинення права користування нею Кабінетом міністрів України не приймалось.

За таких обставин, враховуючи відсутність рішення Кабінету Міністрів України щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки, наявні підстави для відновлення законних та порушених інтересів держави на використання незаконно відчужених земель оборони військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону площею 2 га, шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у зв`язку із чим прокурор звернувся із даною позовною заявою, направленою на відновлення порушених інтересів держави, законності та забезпечення використання зазначених земель для потреб оборони.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав позов та наполягав на його задоволені. Представник третьої особи наддав письмові пояснення по справі та в судовому засіданні підтримав позицію позивача. Відповідач, інші учасники справи повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, не зявилися та не направили представника. Клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надходили. При відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Позов у цій справі поданий прокурором, зокрема в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною на здійснення функцій у спірних правовідносинах Хмельницької обласної державної адміністрації, Міністерства оборони України у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням відповідачем земельною ділянкою державної власності, що входить до складу земель оборони.

Відповідно до висновку експерта від 04.03.2021 № 2037/2038/3081-3247-20-26

земельна ділянка із кадастровим номером :06:019:0086 площею: 2 га., 01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 2487,6 га, згідно Акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО від 1975 року, площа накладання становить 2 га.

Хмельницькою районною державною адміністрацією передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :06:019:0086 площею 2 га, яка за твердженням позивача, належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № НОМЕР_2 Хмельницького гарнізону; рішення щодо припинення права користування нею Кабінетом міністрів України не приймалось.

Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387-388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Факт володіння нерухомим майном за загальним правилом можна підтвердити, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 90)). Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо така особа не набула права власності. Водночас ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 65-67)).

Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

Заволодіння земельними ділянками є неможливим лише в разі, якщо на такі ділянки в принципі, за жодних умов, не може виникнути право власності. Якщо ж закон допускає набуття права власності на земельні ділянки, але обмежує їх використання лише з певною метою, то передання ділянок з порушенням такого обмеження може свідчити про те, що право власності порушника на земельну ділянку не виникло, але не свідчить про неможливість заволодіння (зокрема, неправомірного) земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном.

Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника-позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 89), від 07 листопада 2018 року у справах № 488/5027/14-ц (пункт 95) і № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 114, 142), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 67), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 37)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

Схожий висновок також зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23).

Заявлений прокурором негаторний позов про повернення спірної земельної ділянки не спрямований у контексті зазначених обставин справи на ефективне відновлення права держави на спірну земельну ділянку, що належить до складу земель оборони.

Обраний прокурором спосіб захисту про повернення спірної земельної ділянки є неефективним. В контексті обставин цієї справи належним способом захисту прав держави є звернення до суду з вимогами про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. До вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд при перегляді справи №686/10902/22, постанова від 9 квітня 2025 року.

Так Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 359/3373/16-ц від 23 листопада 2021року (п.п. 148-151) вказала, що власник з дотриманням вимогстатті 388 ЦК Україниможе витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, Державного акта про право власності на земельну ділянку першого власника недійсними (незаконними) та їх скасування також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, не є ефективним способом захисту, адже задоволення таких вимог не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою

Такі правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 , від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19.

При виборі застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч.4 ст.263 ЦПК).

Зважаючи на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263, 354 ЦПК ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Петреченка Віктора Миколайовича в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні земель оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:019:0086 у Державному земельному кадастрі з закриттям Поземельної книги; скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :06:019:0086 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу;зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), повернути у користування власника держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :06:019:0086, розташовану в межах Хмельницької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2025 року.

Суддя

Хмельницького міськрайонного суду З.А. Чевилюк