Справа № 347/433/25
Провадження № 2/347/397/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої судді : Крилюк М.І.,

Секретаря : Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив :

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.02.1998 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 149. В шлюбі в сторін дітей немає.

Позивачка в поданій на розгляд суду позовній заяві вказує, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що спільне життя між ними не склалось із-за різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння. В шлюбі вони прожили спільно із чоловіком біля трьох місяців. З травня 1998 року і по даний час вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. За цей час вона створила нову сім`ю та проживає із іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах, виховують їх спільну дитину. Як їй відомо відповідач також має іншу сім`ю у зв`язку із чим їх шлюб є формальним. Просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивачка не з`явилася подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 01.05.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що сторони в справі зареєстрували шлюб 07.02.1998 року у шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 149 підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб а.с.4. В шлюбі в сторін дітей немає.

Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає, що між ними із відповідачем втрачено почуття любові та взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, що призвело до припинення їх спільного проживання. З травня 1998 року і по даний час сторони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. За цей час позивачка створила нову сім`ю та проживає із іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах, виховують їх спільну дитину. Як їй відомо відповідач також має іншу сім`ю у зв`язку із чим їх шлюб є формальним. А тому, вважає, що сімя розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачкою в справі, заявлено клопотання про відновлення їй при реєстрації розірвання шлюбу, дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 », що підлягає до задоволення .

На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 07.02.1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 149 - розірвати.

Позивачці в справі, ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк