Провадження № 2/522/155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 20.09.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким позивачка познайомилася на початку 2017 року, коли шукала житло. До 2017 року ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , наразі стоїть на квартирному обліку у відділі обліку та розподілу житлової площі Приморської рай адміністрації ОМР. З лютого 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати разом у його будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Швидко потоваришували та стали проживати однією сім`єю. До переїзду позивачки ОСОБА_2 проживав з батьком, ОСОБА_3 , який помер у 2016 році. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 за життя одружений не був, дітей в нього не було. ОСОБА_2 багато років працював в Трамвайному ДП № 2 КП «Одесміськелектротранс». ОСОБА_1 зазначає, що зі ОСОБА_2 вела спільне господарство, мала спільний бюджет, вони піклувались одне про одного, будували спільні плани на майбутнє. Позивачка займалась городом, готувала їжу, прибирала вдома, дивилася за тваринами. У червні 2023 року у ОСОБА_1 порвався меніск, коліно було прооперовано, тому ОСОБА_2 доглядав за нею, купляв ліки та продукти, готував. Як стверджує позивачка, влітку 2022 року ОСОБА_2 зробив їй пропозицію. Втім, одружитися вони не встигли. За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, окрім позивачки інших рідних та родичів немає. Батьки ОСОБА_2 померли. У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно. У передбачений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте листом 31.07.2024 року приватний нотаріус роз`яснила, що нею не подано документів для підтвердження шлюбних відносин зі ОСОБА_2 , запропоновано звернутися до суду для встановлення відповідного факту. Позивачка стверджує, що іншого способу підтвердити сумісне проживання однією сім`єю, аніж звернутися до суду з позовною заявою у неї немає.

Матеріали справи суддя отримала 23.09.2024 року.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 28.10.2024 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Могили Марини Михайлівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №81/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 24.10.2023 року, актовий запис №10205).

16.10.2024 року на виконання ухвали суду від 30.09.2024 року від приватного нотаріуса ОМНО Одеської області Могили М.М. на адресу суду поштою надійшла копія спадкової справи №81/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , індекс справи № 02-14.

24.10.2024 року представник Одеської міської ради через систему «Електронний суд» надав відзив, в якому просив позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування відзиву представник ОМР посилається на те, що в матеріалах, доданих до позовної заяви відсутні докази спільного проживання та ведення спільного господарства позивача зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Зі змісту листа ПП «СОБ» від 21.06.2024 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно працювала в вищезазначеному приватному підприємстві в період з 01.02.2011 року по 17.01.2021 року, що підтверджується довідкою від 21.06.2024 року. Вищевказаним листом зазначено, що на підставі відомостей з особової справи місце фактичного проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , що нібито підтверджується довідкою від 21.06.2024 року. Крім того, у даному листі вказано, що група швидкого реагування відвозила ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , однак не вказано конкретні дати таких проїздів та таке твердження підприємства не підтверджено відповідними письмовими доказами. Представник ОМР звертає увагу, що такі ж самі відомості було надано ТОВ «СОБ ДОЗОР» у листі від 25.06.2024 року № 25-06. ОСОБА_1 разом з позовною заявою надає декларації про вибір сімейного лікаря від 19.02.2020 року № 0001 - Т1ТО-6700. Однак, позивач, вказавши у даній декларації нібито своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не вказує спадкодавця ОСОБА_2 як довірену особу для повідомлення у разі настання екстреного випадку, враховуючи, що останні проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружини. Також ОСОБА_1 надає копію акта про надання медичної допомоги від 24.06.2024 року № 12156 на її ім`я, де знову ж таки у рядку «страховий поліс» нібито вказана адреса фактичного проживання позивача АДРЕСА_2 . Проте, як вважає відповідач, що дана довідка видана 24.06.2024 року, а тому відповідно не є належним доказом для підтвердження факту спільного проживання не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини та не входить до предмету доказування у даній справі. Згідно з інформацією, наявною у листі КП «Одесміськелектротранс» ОМР від 26.06.2024 року № 012/5-1204, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працював на підприємстві КП «Одесміськелектротранс» ОМР з 26.04.2004 року по 22.10.2023 року та виключений зі списків працівників підприємства у зв`язку зі смертю, як про те вірно зазначила позивач ОСОБА_1 у позовній заяві. Водночас, представник наголошує, що предметом доказування у даній справі є не окремі факти з життя спадкодавця, а факт його спільного проживання з позивачем, факт наявності у них спільного бюджету та витрат, факт наявності прав та обов`язків. Разом з позовною заявою ОСОБА_1 надає копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , які датовані 2017-2018, 2020-2024 роками на 26 арк. Однак, платником у даних квитанціях зазначено саме спадкодавця ОСОБА_2 , а не позивача. Відповідач стверджує, що наявність документів, пов`язаних зі смертю та захороненням спадкодавця ОСОБА_2 не є належним доказом, оскільки ці документи не підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим. Надані позивачем письмові пояснення свідків також не можуть слугувати належним та допустимим доказом на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, оскільки містять суто оціночний характер. Такі письмові пояснення не можуть засвідчити реальність сімейних відносин між спадкодавцем та позивачем.

Через оголошення повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області, розгляд справи призначений на 28.10.2024 року було відкладено на 25.11.2024 року.

25.11.2024 року представник Одеської міської ради надала суду додаткові пояснення щодо повноважень на надання відзиву.

У підготовчому засіданні 25.11.2024 року була присутня представник ОМР Срібна А.І., просила прийняти додаткові пояснення щодо повноважень на надання відзиву, також просила прийняти відзив. Щодо клопотання представника позивачки про залишення відзиву без розгляду заперечувала, вказала, що відзив було подано вчасно, в останній день.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогаліна Г.В., зазначила, що отримала додаткові пояснення, щодо відзиву зазначила, що він поданий з порушенням процесуального строку, а тому просила залишити відзив без розгляду у зв`язку з пропуском строку.

Протокольною ухвалою суду клопотання представника позивачки про залишення відзиву без розгляду залишено без задоволення, прийнято відзив ОМР, оскільки він поданий в останній день, в строк передбачений ЦПК, при цьому суд не вбачає підстав для застосування зайвого формалізму з приводу дати надходження відзиву до суду.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогаліна Г.В. просила суд оголосити перерву по справі та надати час на ознайомлення з додатковими поясненнями щодо повноважень.

Протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву на 15 хвилин.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогаліна Г.В. позов підтримала, вважала за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті, зазначивши, що усі докази надані. Щодо витягу РАЦС зазначила, що він є в матеріалах спадкової справи.

Представник ОМР Срібна А.І. позов не визнала повністю, зазначила, що ними здійснено запити до РАЦС, проте відповіді ще не отримали. Не заперечувала проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року по справі закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 22.01.2025 року.

У судове засідання 22.01.2025 року з`явилися ОСОБА_1 , її представник адвокат Рогаліна Г.В. та представник ОМР Срібна А.І.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогаліна Г.В. заявила клопотання про виклик у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Представник ОМР Срібна А.І. залишила дане питання на розсуд суду.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвокат Рогаліної Г.В., поновив строк та викликав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у якості свідків.

Представник ОМР Срібна А.І. зазначила, що ними 20.01.2025 року до суду було подано клопотання про долучення до матеріалів справи повного витягу з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб від 16.11.2024 року.

Суд оглянув оригінал відповіді з Суворовського ВДРАЦС, повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ОМР, поновив строк на подачу доказу та приєднав до матеріалів справи копію супровідного листа Суворовського ВДРАЦС та копію повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

ОСОБА_1 пояснила, що на початку 2017 року шукала житло, яке було складно знайти оскільки у неї ще була велика собака. Колеги з роботи, які працювали на сигналізації дали їй номер телефону ОСОБА_2 , до якого у лютому 2017 року вона переїхала. Пояснила, що з ОСОБА_7 вони одразу знайшли спільну мову, незважаючи на те, що він був малослівний. Пояснює, що ОСОБА_7 був добрим та любив тварин, як і вона. До ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 позивач переїхала з великою собакою ОСОБА_8 . ОСОБА_7 взагалі його не боявся, а собака майже одразу до нього ластився. ОСОБА_1 пояснила, що з вони з ОСОБА_7 проживали як сім`я, піклувалися один про одного, купували ліки, коли інший хворів, ОСОБА_7 купував їжу, а вона готувала, разом оплачували комунальні платежі на пошті чи в Ощадбанку. ОСОБА_7 дуже економний, собі взагалі нічого не купував, одяг у нього був дуже старий, що не подобалося позивачці. Позивач купляла ОСОБА_2 більш модний одяг. Пояснила, що вони багато працювали, тому вільний час проводили в основному вдома. До них приїздили її друзі, які бачили що вони живуть разом. Також вона здійснювала за згодою ОСОБА_7 ремонт, сама поштукатурила стіни, поклеїла шпалери, побілила і в хаті і на вулиці, садила та доглядала город, оскільки винаймати робітників не було матеріальної можливості.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рогаліна Г.В. підтримала надані пояснення.

Представник ОМР Срібна А.І. позов не визнала, оскільки надані документи не дають змогу встановити факт спільного проживання як подружжя. Крім того позивачка до 2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі.

Позивачка пояснила що офіційно шлюб був розірваний наприкінці 2018р., проте вона мала з колишнім чоловіком дуже напружені відносини, і фактично шлюбні відносини були припинено значно раніше, про що зазначено у рішенні суду.

Оголосив перерву до 27.02.2025 року.

До суду 17.02.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Рогаліною Г.В. подані додаткові пояснення у справі, відповідно до яких вказала, що ОСОБА_1 11.09.2018 року звернулася до суду з позовом ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ) про розірвання шлюбу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року по справі № 522/16160/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ), зареєстрований 28 березня 2009 року у Третьому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 65 розірвано. Рішення набрало законної сили. Рішенням суду від 13.12.2018 року встановлено, що однією сім`єю сторони не проживають з вересня 2016 року, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, що має преюдиційне значення при розгляді даної справи.

У судове засідання 27.02.2025 року з`явилися ОСОБА_1 , її представник адвокат Рогаліна Г.В. та свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , яку надали свої пояснення стосовно предмету позову.

Оголошено перерву до 17.04.2025 року.

У судове засідання 17.04.2025 року з`явилися ОСОБА_1 , її представник адвокат Рогаліна Г.В. та представник ОМР Срібна А.І.

ОСОБА_1 , її представник адвокат Рогаліна Г.В. підтримали позов, просили його задовольнити.

Представник ОМР Срібна А.І. позов не визнала, просила відмовити у його задоволені.

Суд, вислухавши учасників справи, із урахуванням наданих сторонами пояснень, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.10.2023 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 10205.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 380509346 від 28.05.2024 року право власності на 19/50 будинку АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 з 19.07.2017 року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 65-66,67 т. 1)

01.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ОРНО Могили М.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 81/2023.

Листом № 136/02-14 від 31.07.2024 року приватний нотаріус Могила М.М. роз`яснила, що позивачем не подано документів для підтвердження шлюбних відносин зі спадкодавцем, рекомендовано звернутися до суду для встановлення відповідного факту.(а.с.193).

Позивачка просить встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.02.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою даного позову є оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ст. 1264 ЦК Україниу четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20 (провадження № 61-9778св23).

Згідно абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року у справі № 5-рп/99членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2ст. 3СК України проте, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, для встановлення проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу для права отримання спадщини за законом чи будь-яких інших соціальних виплат необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю, що узгоджується із правовою позиціє ВС, викладеною у постанові від 03.05.2018 у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).

На підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 з 01.02.2017 року по 22.10.2023 року надано наступні письмові докази:

- лист Приморської районної адміністрації ОМР від 29.05.2024 року;

- відповідь ПП «СОБ» від 21.06.2024 року за № 21-06 на адвокатський запит, з якої вбачається місце фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідь ТОВ «СОБ Дозор» від 25.06.2024 року за № 25-06 на адвокатський запит, з якої вбачається місце фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- декларація № 0001-Т1Т0-6700 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу;

- акт наданої медичної допомоги (послуги) № 12156 ТОВ «Медея»,з якого вбачається адреса ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 ;

- квитанція від 15.06.2023 року; договір-замовлення від 25.10.2023 року;

- договір доручення від 25.10.2023 року;

- довідка на одержання та підпоховання праху № 12266;

- витяг з ДРАЦС про смерть для отримання допомоги на поховання від 24.10.2023 року;

- заява ОСОБА_1 голові профкому трамвайному ДП № 2;

- квитанції про сплату комунальних платежів; фотографії;

- письмова заява ОСОБА_5 від 24.04.2024 року, засвідчена начальником відділу кадрів ПП «СОБ»;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 03.05.2024 року, засвідчені ВКФ «Битрадіотехніка» у формі ТОВ;

- письмова заява ОСОБА_11 від 08.05.2024 року;

- засвідчена начальником відділу кадрів ПП «СОБ»;

- нотаріально посвідчена заява ОСОБА_12 від 03.06.2024 року;

- нотаріально посвідчена заява ОСОБА_13 від 03.06.2024 року;

- акт опитування особи ОСОБА_14 , 1943 р.н. з копією паспорта ОСОБА_14 .

Вищевказані докази суд приймає до уваги.

Крім того, у судовому засіданні 27.02.2025 року факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 підтвердили свідки - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що знає позивачку більше 10 років, разом працюють в охоронній фірмі. Позивачка хороша людина, любить малювати, є творчою людиною. З 2017 року ОСОБА_15 проживала разом з ОСОБА_16 на АДРЕСА_2 , де наразі вона все ще проживає. З початку вона орендувала місце проживання, однак пізніше вони почали вести спільне господарство та проживали як подружжя. Свідок не часто бувала у них вдома, однак все ж інколи приїжджала до них. Померлий, як зазначала позивачка, не розповідав їй про свою хворобу, однак пізніше все ж розповів. Він був сором`язливим та багато працював. Позивачка облаштовувала дім.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що знає позивачку, так як вона жила з його другом-зі ОСОБА_2 , з яким він працював разом у Трамвайному депо. Він працював слюсарем, електриком. Позивачку знає з 2015-2017 року, як йому розповідав померлий, що позивачки прийшла до нього, він був сором`язливим, проте на роботі постійно розповідав про ОСОБА_15 , що хоче бути з нею. ОСОБА_6 зазначав, що ОСОБА_7 і ОСОБА_15 проживали разом як сім`я більше п`яти років, він її поважав та піклувався про неї. ОСОБА_15 допомагала йому по господарству, вони разом ремонтували котел.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивачку знає з 2007 року, остання допомагала їй по господарству. В кінці 2016 року позивачка залишилась без хати, не могла знайти житло з собакою щоб мешкати та на початку 2017 року ОСОБА_15 переїхала на Березову, 21. ОСОБА_4 вказала, що День народження ОСОБА_17 травня вони постійно святкували у неї вдома на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 вона неодноразово бачила. ОСОБА_4 стверджувала, що ОСОБА_15 та ОСОБА_7 проживали як сім`я, бачила це по їх відносинам. Пам`ятає, що весною 2021 року ОСОБА_7 захворів, а ОСОБА_15 за ним доглядала.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Судом також встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 522/16160/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу.

Згідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року по справі № 522/16160/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ), зареєстрований 28 березня 2009 року у Третьому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 65. Рішення набрало законної сили 17.01.2019 року.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що однією сім`єю сторони не проживають з вересня 2016 року, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.

Таким чином судом встановлено, що позивачка разом з 01.02.2017 року по 22.10.2023 року фактично проживала разом за адресою: АДРЕСА_2 , як чоловік та дружина тобто у фактичних шлюбних відносинах, з веденням спільного побуту, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджується пояснення свідків, здійсненням ремонтних робіт, консультативними висновками та дослідженнями ОСОБА_2 , тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд погоджується з позицією представника позивачки, що оскільки судовим рішення, яке набрало законної сили, встановлений факт припинення з вересня 2016 року шлюбно-сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10 ), то їх шлюб з вересня 2016 року не має ознак сім`ї в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та не створює перешкод для встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 з лютого 2017 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши надані пояснення свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст. 3 СК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст. 10-13, 43, 49, 79-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.02.2017 року по 22.10.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 28.04.2025 року.

Суддя Л.В. Домусчі