Справа № 450/3859/24 Провадження № 2-о/450/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

14 серпня 2024 року представник заявника ОСОБА_2 через систему «Електронний Суд» звернувся із заявою, у якій просив встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме державного акта на право власності на землю серії ЛВ № 25309, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 305 від 14 липня 2000 року, та свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 25 серпня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 354 від 24 липня 1998 року.

Мотивував вимоги тим, що згідно згаданого державного акта ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 1,0169 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,8069 га та площею 0,2100 га, цільове призначення яких для сільськогосподарського використання, які знаходяться на території Лисиничівської сільської Ради. Крім цього, згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 25 серпня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, у таких документах допущено помилку в написанні імені заявника, а саме замість правильного зазначення " ОСОБА_3 " вказано неправильно " ОСОБА_4 ". У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 позбавлена можливості в позасудовому порядку встановити вказані юридичні факти, які є необхідними для приведення у відповідність правовстановлюючих документів. З огляду на вказане, просив заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

25 листопада 2024 року представник заявника ОСОБА_2 подав заяву, згідно мотивів якої просив заявлені вимоги задовольнити, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Ухвалою від 25 листопада 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою учасників судового розгляду. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху та надано заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

03 грудня 2024 року заявником ОСОБА_1 подано заяву, якою усунуто недоліки описані в ухвалі від 25 листопада 2024 року.

11 лютого 2025 року представник заявника ОСОБА_2 подав заяву, згідно мотивів якої просив заявлені вимоги задовольнити, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Судове засідання 12 лютого 2025 року о 10 год. 30 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 28 квітня 2025 року о 09 год. 40 хв.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, однак останнім 28 квітня 2025 року подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке залишено без розгляду ухвалою від 28 квітня 2025 року.

Заінтересована особа Львівська міська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, однак 26 лютого 2025 року від представника ОСОБА_5 надійшла заява про проведення розгляду справи у їх відсутності. Вказав, що зазначена у заяві земельна ділянка та житловий будинок належать на праві власності заявнику ОСОБА_1 .

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З державного акта на право власності на землю серії ЛВ № 25309, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 305 від 14 липня 2000 року, вбачається, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 1,0169 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,8069 га та площею 0,2100 га, цільове призначення яких для сільськогосподарського використання, які знаходяться на території Лисиничівської сільської Ради.

Як вбачається з свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 на житловий будинок, виданого 25 серпня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 354 від 24 липня 1998 року, ОСОБА_6 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , вбачається, що такий видано 25 грудня 2004 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, судом встановлено, що державний акт на право власності на землю серії ЛВ № 25309, виданий на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 305 від 14 липня 2000 року, та свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , видане 25 серпня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 354 від 24 липня 1998 року, належать заявнику, а внести виправлення у такі неможливо.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які покликався представник заявника у заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому вимоги такої підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 200, 206, 247, 259, 263-265, 293, 294, 305-309, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Львівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме державного акта на право власності на землю серії ЛВ № 25309, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 305 від 14 липня 2000 року, та свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 25 серпня 1998 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації № 354 від 24 липня 1998 року.

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 968 грн. 96 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.