ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6761/25
провадження № 2/753/6595/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Сирбул О. Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКУЛАБ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКУЛАБ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви не дотримано вимог цивільного процесуального законодавства, оскільки дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві:

- у порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено електронної пошти та не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача;

- у порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК позивачем не зазначено ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- у порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; а саме позивач просить стягнути з відповідача суму невиплаченої компенсації за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей, разом з тим, до позову не надано свідцтво про народження дітей.

Разом з тим, задля дотримання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач має уточнити п. 5 прохальної частини позову, позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь період розрахунку по день постановлення рішення, при цьому жодним чином ні у змісті позовної заяви ні у прохальній частині не визначає розмір, який підлягає стягненню.

При зверненні до суду із вказаним до суду позивачем не сплачено судовий збір.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем у порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України не сплачено судовий збір, за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку, що є самостійною позовною вимогою та підлягає сплаті.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку.

Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі № 554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах № 341/437/18, № 544/528/18-ц, від 07 червня 2019 року у справі № 755/14829/18 від 12 червня 2019 року у справі № 759/10039/18.

Таким чином, позовна вимога про стягнення середнього заробітку, що не є заробітною платою, підлягає оплаті судовим збором за ставками, передбаченими для позовних вимог майнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 1 211,20 грн (п. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, позивачу слід уточнити позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, зазначивши у прохальній частині суму, яка підлягає до стягнення з відповідача (період стягнення), вказавши у позовній заяві ціну позову, надавши документ, що підтверджує сплату судового збору з розрахунку (ціна позову*1%, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Враховуючи те, що визначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У звязку з викладеним, позивачу необхідно подати нову редакцію позовної заяви, з дотриманням вимог зазначених у вказаній ухвалі суду та доказами надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи (ч. 2 ст. 177 ЦПК України) та оригінал платіжної інструкції про сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 175, 177, ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКУЛАБ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання копії вказаної ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: