Справа № 585/1459/25
Номер провадження 2/585/674/25
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2025 року на розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів.

На виконання вимог ч.1 ст. 187 ЦПК України та для вирішення питання щодо дотриманням судом правил територіальної підсудності, було направлено запити щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідачів.

Згідно отриманих на запит суду довідок № 04-05/1305, № 04-05/1304 від 28.04.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, при вирішенні суд питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за вказаними матеріалами заяви було встановлено наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, у описовій частині позовної заяви зазначено про звільнення позивача від сплати судового збору з підстав, визначених п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та до матеріалів позовної заяви долучено копію посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_1 .

Однак, посилання позивача на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, оскільки він звільняє від сплати судового збору учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, однак позовна заява про стягнення коштів не є такою справою.

Так, відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, норма п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Устатті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені устатті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно з яким учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Оскільки спір у справі винник не з розгляду питання щодо соціального захисту прав ОСОБА_1 , як ветерана війни, учасника бойових дій, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 1211,20 гривень за заявлену вимогу про стягнення коштів, про що подати суду відповідну квитанцію.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання позивачем вказаної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини,що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ