Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2025 Справа №607/27283/24 Провадження №2/607/686/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кметик Я. С., звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Брат позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 листопада 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивача - ОСОБА_4 .

До складу спадкового майна входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З метою оформлення права власності на спадкове майно за заповітом та законом ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом.

Постановою від 25 жовтня 2024 року за № 2137/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , після смерті брата ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Постановою від 25 жовтня 2024 року за № 2136/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Постановою від 25 жовтня 2024 року за № 2138/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті дядька ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як мати, брат та дядько при житті не виготовили технічний паспорт на будинок і не отримали свідоцтва про право власності на нього.

21 квітня 2023 року за заявою ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за вищевказаною адресою.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом після смерті його дядька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та право власності на спадкове майно за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/27283/24; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 24 січня 2025 року, витребувано у Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 518/2006, заведену після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію матеріалів спадкової справи № 70/2009, заведену після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 24 січня 2025 року, витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 178/2024, заведену після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

06 лютого 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 24 січня 2025 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 178/2024, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

13 лютого 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 24 січня 2025 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 518/2006, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію матеріалів спадкової справи № 70/2009, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні, яке відбулося 26 лютого 2025 року суд протокольною ухвалою, без оформлення окремого документа, закрив підготовче провадження та призначив до розгляду справу по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик Я. С. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву у якій, просив суд проводити розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Байковецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на думку суду.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, однак подав до суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати без його присутності, при вирішенні спору покладається на думку суду.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 липня 1964 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 січня 1966 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років померла ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 липня 2006 року відділом РАЦС Виконавчого комітету Романівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 липня 2006 року відділом РАЦС Виконавчого комітету Романівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 87 років помер ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 18 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 24 квітня 2023 року № 330, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої, видане Великобірківською селищною радою 26 травня 1990 року на підставі рішення виконкому № 14 від 25 травня 1990 року та записано 26 травня 1990 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 331 від 24 квітня 2023 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по АДРЕСА_1 по обліку бюро належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3

08 листопада 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 380.

25 жовтня 2024 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікова Л. Г., розглянула подані ОСОБА_1 , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті дядька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , частка якого належала померлому особисто; інша частка належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його брат ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 178/2024 року, після смерті ОСОБА_4 , за заявою племінника померлого - ОСОБА_1 , про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10 липня 2024 року за № 690. Інші спадкоємці не зверталися. Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений Романівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 08 листопада 2007 року за реєстровим № 380, згідно якого він заповів «все його майно» - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за вищевказаним заповітом, а також тих, хто мас право па обов`язкову частку у спадщині немає. Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року за № 442, станом на 15 квітня 1991 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з п`яти членів, головою якого був ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та інші члени: ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Згідно інформаційної довідки виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 10 листопада 2022 року за № 904/01-21, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 не заводилася. Спадкоємцями, які прийняли спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлим на день смерті були: брат померлого - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та сестра померлого - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вище викладеного, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті дядька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , частка якого належала померлому особисто; інша частка належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його брат ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, про що складено постанову № 2138/02-31 від 25 жовтня 2024 року.

25 жовтня 2024 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікова Л. Г., розглянула подані ОСОБА_1 , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , частка якого належала померлій особисто; інша частка належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його сестра ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 518/2006 року, після смерті ОСОБА_5 , за заявою сина померлої - ОСОБА_3 , про прийняття спадщини за законом від 09 листопада 2006 року за № 730. Іншим спадкоємцем за законом є син померлої - ОСОБА_1 , який прийняв спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлою на день смерті, що підтверджується довідкою, виданою Романівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 30 січня 2007 року за № 41. Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року за № 442, станом на 15 квітня 1991 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з п`яти членів, головою якого був ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та інші члени: ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Згідно інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 10 листопада 2022 року за № 904/01-21, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 не заводилася. Спадкоємцями. які прийняли спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлим на день смерті були: брат померлого - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та сестра померлого - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вище викладеного, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , частка якого належала померлій особисто; інша частка належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його сестра ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, про що складено постанову № 2136/02-31 від 25 жовтня 2024 року.

25 жовтня 2024 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікова Л. Г., розглянула подані ОСОБА_1 , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті брата - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 70/2009 року, після смерті ОСОБА_3 , за заявою брата померлого - ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за законом від 11 лютого 2009 року за № 115. Інші спадкоємці не зверталися. Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року за № 442, станом на 15 квітня 1991 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з п`яти членів, головою якого був ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та інші члени: ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). На підставі вище викладеного, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті брата - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено постанову № 2137/02-31 від 25 жовтня 2024 року.

21 квітня 2023 року на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно Висновку про вартість майна від 29 січня 2024 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , становить 158 200,00 грн.

06 лютого 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 178/2024, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із матеріалів встановлено, що 10 липня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно в тому числі і на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 166, виданої 08 квітня 2016 року виконкомом Романівської сільської ради Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою по АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою на проживав племінник ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року за № 442, станом на 15 квітня 1991 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, який складався з п`яти членів, головою якого був ОСОБА_4 (1922 року народження) та інші члени: ОСОБА_7 (1936 року народження), ОСОБА_5 (1925 року народження), ОСОБА_1 (1964 року народження) та ОСОБА_3 (1966 року народження).

Згідно інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 10 листопада 2022 року за № 904/01-21 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 не заводилася.

Відповідно до довідки № 168, виданої 08 квітня 2016 року виконкомом Романівської сільської ради Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_7 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою по АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою на проживали: племінник ОСОБА_1 , племінник ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_5 , ОСОБА_4 брат.

13 лютого 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 518/2006 в копіях, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копія матеріалів спадкової справи № 70/2009, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із матеріалів встановлено, що 09 листопада 2006 року ОСОБА_3 , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в тому числі і на: частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5 , повідомивши про іншого спадкоємця ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 11, виданої 30 січня 2007 року виконкомом Романівської сільської ради Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою по АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою проживали: син ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , ОСОБА_4 брат.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в тому числі і на: частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5 .

11 лютого 2009 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в тому числі і на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_3 , повідомив про відсутність інших спадкоємців.

Відповідно до довідки № 379, виданої 01 жовтня 2008 року виконкомом Романівської сільської ради Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою проживали: брат ОСОБА_1 , ОСОБА_4 дядько.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2008 року у справі № 2-8061/08, визначено ОСОБА_1 двомісячний строк для подання ним в Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його брата ОСОБА_3 .

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору був ОСОБА_4 (1922 року народження) та інші члени: ОСОБА_7 (1936 року народження), ОСОБА_5 (1925 року народження), ОСОБА_1 (1964 року народження) та ОСОБА_3 (1966 року народження).

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , мали ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 1/5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 .

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Абзацами 23 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі № 24753/0/413 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлює, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Таким чином, до відносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_7 застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

Частина 1 статті 548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлює, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у редакції чинній на момент виникнення відносин спадкування після ОСОБА_7 , у пункті 113 встановлюється, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, серед іншого, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Відповідно до частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Враховуючи наведене, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли брат ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5 , оскільки вона на момент смерті цього спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з ним. Спадкоємці успадкували частку у розмірі 1/5 (по 1/10 кожен) житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 .

Також судом було встановлено, що після смерті ОСОБА_7 спадкова справа не заводилася, як і відсутні заповіти складені цим спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина, на 3/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/5 частка належала спадкодавцю, як члену колгоспного двору, 1/10 частка - успадкована після смерті брата ОСОБА_7 ) .

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері, успадкували 3/10 частини житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 в рівних частках, по 3/20 кожен, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом із матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, на 7/20 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/5 частка належала спадкодавцю, як члену колгоспного двору, 3/20 частки - успадкована після смерті матері ОСОБА_5 ).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 , вважається такими, що прийняв спадщину після смерті брата, успадкував 7/20 частин житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з братом.

08 листопада 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 380.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4

Після його смерті відкрилася спадщина, на 3/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/5 частка належала спадкодавцю, як члену колгоспного двору,1/10 частка - успадкована після смерті брата ОСОБА_7 ).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та успадкував 3/10 частин житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Водночас, позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 24 квітня 2023 року № 330 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої, видане Великобірківською селищною радою 26 травня 1990 року на підставі рішення виконкому № 14 від 25 травня 1990 року та записано 26 травня 1990 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64.

Водночас, цей правовстановлюючий документ суду не надавався, що не може бути перешкодою в оформленні спадкоємцем своїх прав на успадковане майно, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності: на 3/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на 7/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо частки ОСОБА_1 у майні колгоспного двору, яка складає 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , то суд роз`яснює наступне.

Стаття 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Отож, ОСОБА_1 задля реєстрації своєї частки у майні колгоспного двору вправі звернутися до державного реєстратора із вищевказаними документами та зареєструвати своє право власності на частку у майні колгоспного двору.

У зв`язку з тим, що позивач не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Байковецька сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, 47711.

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 27, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.