Провадження № 2/204/908/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Вугледарського відділу державної служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту з майна, -

У С Т А Н О В И В:

02 грудня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Вугледарського ВДВС у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, із вимогами про скасування арешту з майна (а. с. 2-7).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на кв. АДРЕСА_1 , яка належала її матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість, 17 вересня 2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано обтяження, тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2269088; зареєстровано: 09.08.2005 10:34:08 за №2269088 реєстратором: Вугледарська державна нотаріальна контора, 85670, Донецька обл., Волноваський р., м. Вугледар, вул. Трифонова, 30, (06273) 6-42-51; ІНФОРМАЦІЯ_4; підстава обтяження: постанова, б/н, 19.06.2003, ВДВС Вугледарського міськуправління юстиції; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_2 ; Власник: ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: Архівний номер:5723107DONETSK1401, Архівна дата: 17.12.2003, дата виникнення: 19.06.2003, № реєстра: , внутр. № 9D0115322DF43F30784A. Вказує, що з відповіді Вугледарського ВДВС у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наданої на адвокатський запит вбачається, що на виконанні відділу відсутні відкриті виконавчі провадження за виконавчими документами відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але також підтверджено наявність запису про обтяження згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Разом з цим, зазначає, що на її заяву з вимогою скасувати вказаний арешт Вугледарський ВДВС у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надав їй відповідь №11176/22.5-31/24 від 15 листопада 2024 року, в якій зазначено, що відповідно до вимог п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Вказано, що вищезазначена постанова про арешт нерухомого майна та обтяження, накладене даною постановою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які виносились у виконавчому провадженні стосовно ОСОБА_2 , було знищено на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення згідно закону. В той же час зазначено, що приміщення Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться в місті Вугледар Волноваського району Донецької області, яке на даний час є окупованим, а тому не можливо здійснити виїзд до міста Вугледар, де знаходиться приміщення відділу, для здійснення виконавчих дій. По закінченню військових дій буде проведена інвентаризація номенклатурних справ відділу, включаючи наявність актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Рекомендовано їй скасовувати вищевказаний арешт квартири через суд. Таким чином, позивачка вважає, що порушенні її права, як спадкоємця, який має отримати у власність вказане житлове приміщення, а оскільки вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру та належним чином, на власний розсуд, розпоряджатися належним їй майном через наявність арешту, накладеного на таке майно, за відсутності на сьогоднішній день підстав для такого арешту, вона звертається з цим позовом для захисту своїх прав, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою суду від 06 грудня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 18), копія якої надіслана учасникам справи 06 грудня 2024 року за вихідним № 30241/24-вих/2/204/4383/24 (а. с. 19).

Станом на дату розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Приписами ч. 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 (а. с. 10).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 травня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Донецької нотаріальної контори Вознюк Л.М. за реєстровим № 79 (а. с. 12 та на звороті) вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 є її донька ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: квартири АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в КП «БТІ» 20 травня 2002 року за реєстровим № 2951 в книзі 216.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видано 27 жовтня 2021 року (а. с. 11).

17 вересня 2024 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюк В.В. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальний дій, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , накладено арешт.

Так, у даній постанові зазначено, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 вересня 2024 року № 395196538 вбачається щодо об`єкта нерухомого майна зареєстровано обтяження, тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2269088; зареєстровано: 09.08.2005 10:34:08 за №2269088 реєстратором: Вугледарська державна нотаріальна контора, 85670, Донецька обл., Волноваський р., м. Вугледар, вул. Трифонова, 30, (06273) 6-42-51; ІНФОРМАЦІЯ_4; підстава обтяження: постанова, б/н, 19.06.2003, ВДВС Вугледарського міськуправління юстиції; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_2 ; Власник: ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: Архівний номер:5723107DONETSK1401, Архівна дата: 17.12.2003, дата виникнення: 19.06.2003, № реєстра: , внутр. № 9D0115322DF43F30784A.

З відповіді Вугледарського ВДВС у Волноваському районі Донецької області № 22.5/34/166/24/СЛВ від 22 серпня 2024 року (а. с. 14) вбачається, що на виконанні відділу відсутні відкриті виконавчі провадження за виконавчими документами відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той же час, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено про наявність запису про обтяження № 2269088 від 09 серпня 2005 року внесеного Вугледарською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 19 червня 2003 року виданої ВДВС Вугледарського міську правління юстиції.

У відповіді Вугледарського ВДВС у Волноваському районі Донецької області від 15 листопада 2024 року №11176/22.5-31/24 (а. с. 15 та на звороті) зазначено, що відповідно до вимог п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Вказано, що вищезазначена постанова про арешт нерухомого майна та обтяження, накладене даною постановою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які виносились у виконавчому провадженні стосовно ОСОБА_2 , було знищено на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення згідно з законом.

В той же час зазначено, що приміщення Вугледарського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться в місті Вугледар Волноваського району Донецької області, яке на даний час є окупованим, а тому не можливо здійснити виїзд до міста Вугледар, де знаходиться приміщення відділу, для здійснення виконавчих дій. По закінченню військових дій буде проведена інвентаризація номенклатурних справ відділу, включаючи наявність актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Крім того, зазначено про те, що вищевказаний арешт на квартиру, відповідно до вимог ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження» може бути знятий тільки за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

За змістом ст. ст. 316-319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб`єктом права власності є в тому числі і фізична особа. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц вказано, що право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року по справі № 2/0301/806/11 вказано, що «застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому позивачу недоцільно звертатися до суду із скаргою на державного виконавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 12 липня 2023 року по справі № 214/2305/20, від 13 липня 2022 року по справа № 2/0301/806/11, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 у Вугледарському ВДВС у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відсутні, а арешт на її квартиру № НОМЕР_3 від 09 серпня 2005 року був накладений Вугледарською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 19 червня 2003 року ВДВС Вугледарського міськуправління юстиції (архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 5723107DONETSK1401, архівна дата: 17.12.2003, дата виникнення: 19.06.2003, № реєстра: , внутр. № 9D0115322DF43F30784A), зважаючи на те, що сама ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому будь-яких вимог до позивачки, як до спадкоємці після смерті ОСОБА_2 у відповідному законом порядку пред`явлені не були, позов про зняття арешту з майна поданий нею як спадкоємицею, яка позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування, а не стороною виконавчого провадження, суд доходить переконливого висновку про те, що підстав для перебування під арештом спірної квартири, що за життя належала ОСОБА_2 на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивачки, що дає підстави для задоволення позову, оскільки, іншим шляхом, окрім в судовому порядку, відновити порушені права позивачки неможливо.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.

Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Вугледарського відділу державної служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (51215, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Покровська, буд. 1; ) про скасування арешту з майна - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови ВДВС Вугледарського міступравління юстиції від 16 червня 2003 року, (реєстраційний номер обтяження 2269088 від 09 серпня 2005 року).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна