Справа № 346/71/25
Провадження № 2/346/758/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Сольського В.В.

за участі секретаря с/з Біди Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвіздецької селищної ради Коломийського району про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його теща ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 04 лютого 2005 року на його користь. До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в АДРЕСА_1 .

З метою оформлення спадкових справ у визначений законом термін він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, яким підтверджується належність вказаного спадкового майна спадкодавцю.

Позивач вказує, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04 жовтня 1982 року ОСОБА_2 придбала спірне будинковолодіння у ОСОБА_3 , та протягом шести місяців повинна була зареєструвати договір у виконкомі Гвіздецької селищної ради, однак не зробила цього.

Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Чопей М.М. подав заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, щодо задоволення позову не заперечив.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 04 жовтня 1982 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 придбала житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 49).

Відповідно до довідки Гвіздецької селищної ради від 09.08.2021 року, виданої у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, жиловий будинок з усіма господарськими прибудовами , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить померлій ОСОБА_2 . Будинок розміщений на неприватизованій земельній ділянці площею 0,04 га для обслуговування та будівництва житлового будинку (а.с. 12).

Згідно технічного паспорта на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 58,3 кв.м, літньої кухні, сарая (літ. В), сарая (літ. Г), вбиральні, криниці та огорожі (а.с. 13-17).

В подальшому вулиця «О. Кошового» в селищі Гвіздець перейменована на вулицю «Зарічна», а рішенням виконавчого комітету Гвіздецької селищної ради від 26.06.2024 року № 37 змінено адресу об`єкту нерухомого майна - житлового будинку розташованого по АДРЕСА_3 , (12) на АДРЕСА_1 , вказане підтверджується довідкою голови Гвіздецької селищної ради від 16.08.2024 року № 1036 та копією вказаного рішення (а.с. 11, 50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 04 лютого 2005 року, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла все належне їй на момент смерті майно ОСОБА_1 (а.с. 9). Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем на майно ОСОБА_2 , що підтверджується копією спадкової справи.

Дійсність складеного на ім`я позивача заповіту також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, відповідно до якого в реєстрі чинний запис № 3858366, про заповіт від 04.02.2005 року, зареєстрвоаний в реєстрі за № 12, складений ОСОБА_2 , внесений до Реєстру 27.01.2006 року (а.с.39-41).

З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся у встановлені законом строки із відповідною заявою до нотаріуса.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 серпня 2024 року приватний нотаріус Шевчук Дмитро Валерійович відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, яким підтверджується належність вказаного спадкового майна спадкодавиці (а.с. 10).

В судовому засіданні встановлено, що вказаний договір купівля продажу ОСОБА_2 не зареєструвала у шестимісячний строк у виконкомі Гвіздецької селищної ради народних депутатів, у зв`язку із чим відомості про зареєстроване право власності на спірне будинководіння відсутні.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Враховуючи, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування.

Встановленні судом обставини свідчать, що спадкодавиці ОСОБА_2 за життя належав спірний житловий будинок при цьому позивач не може оформити спадкових прав в органах нотаріату через відсутність правовстановлюючого документа.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача, представник якого заперечень за позовом не надав, спадкоємець реалізував своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на домоволодіння, яке с кладається з житлового будинку (літ. А) житловою площею 18,8 кв.м та загальною площею 58,3 кв.м; літньої кухні (літ. Б), сарая (літ. В), сарая (літ. Г), вбиральні (літ. У), криниці та огорожі (згідно переліку технічного паспорта), та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_4 .

Відповідач: Гвіздецька селищна рада, адреса: селище Гвіздець, вул. І. Франка, 55, Коломийського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ: 20539347.

Суддя: Сольський В. В.