Справа № 524/921/25
Провадження №2/524/3288/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є колишнім подружжям і співвласниками нерухомого майна, яке було поділене між ними рішенням суду. З моменту визначення статусу майна як спільної власності, весь тягар утримання квартири АДРЕСА_1 продовжує нести лише позивач. За період з березня 2020 року по грудень 2024 року сума коштів, сплачена позивачем на утримання квартири АДРЕСА_1 становить 67832,00 грн., з яких 33916,00 грн. зобов`язана була сплатити ОСОБА_2 відповідно до її частки в спільному майні. З позовом про стягнення вказаної суми коштів позивач звернувся до суду в іншому провадженні, рішення по суті ще не прийнято. Посилаючись на вимоги ст. 509, 625 ЦПК України та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 10984,27 грн. та 3 % річних в сумі 2317,85 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м .Кременчука від 17 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

06 березня 2025 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Рудницькою А.В. подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю. Зазначає, що у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 ЦК України, як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочила виконання грошового зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України. Крім того, вказує, що нарахування інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01 грудня 2021 по 01 грудня 2023 року вже були предметом спору в справі № 524/9926/23 ,а заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука в справі № 524/2035/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто витрати, понесенні на утримання спільного майна в сумі 390267,51 грн. та судові витати в сумі 2633,94 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно матеріалів справи, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2015 року у справі №1601/9434/12 було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним як по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , так і щодо іншого нерухомого майна.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.06.2022 року по справі № 524/2035/21 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на утримання спільного майна в сумі в сумі 390267,51 грн. за період до 2020 року та судові витрати в сумі 2633,94 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2024 року по справі № 524/9926/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 01.12.2021 по 01.12.2023 року інфляційні втрати в сумі 128 426,73 грн., три проценти річних від простроченої суми 23 448,11 грн., а всього 151874,84 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 1037,39 грн.

Предметом позову ОСОБА_1 в справі є стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 10984,27 грн. та 3 % річних в сумі 2317,85 грн., нарахованих за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2024 року згідно до розрахунків, наведених в позовній заяві. Зазначені суми нараховані позивачем на витрати, які він поніс на утримання квартири АДРЕСА_1 .

Факт понесення витрат на утримання спільного майна позивач підтвердив квитанціями ТОВ ФК «Герц» КП ГЕРЦ, рахунками-повідомленнями, копіями банківських квитанцій на переказ готівки .

У відповідності до ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказів самостійної сплати відповідачем витрат на утримання квартири АДРЕСА_1 суду не надано. Такж відповідач не надав суду будь-яких доказів погашення позивачу коштів на утримання спільного майна за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2024 року, тобто за період який зазначений в позовній заяві як період нарахування процентів та інфляційних втрат. Відповідач не подав суду і контррозрахунку щодо нарахованих позивачем грошових сум.

Зважаючи на принцип змагальності, суд також відхиляє посилання відповідача на ту обставину, що факт, що нарахування інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01 грудня 2021 року по 01 грудня 2023 року вже були предметом спору в справі № 524/9926/23. В разі, якщо певні витрати, на які нараховуються в цій справі інфляційні збитки та 3% річних, були предметом розгляду у справі № 524/9926/23, то відповідач мала подати про це відповідні докази: копію позовної заяви у справі № 524/99926/23, копії відповідних документів про витрати, які подавались у справі № 524/9926/23, заявити клопотання про витребування матеріалів справи та дослідження їх в судовому засіданні тощо. Оскільки відповідач не вчинив жодної з цих дій, то в силу ст. 12 ЦПК він і несе ризик не подання суду доказів на підтвердження своїх заперечень, внаслідок чого такі заперечення судом відхилені.

Позивач в якості правових підстав для стягнення інфляційних збитків та 3% річних послався на ст.ст. 509, 625 ЦК. Суд не може повністю погодитись з такою правовою кваліфікацією виниклих правовідносин.

Суд, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Виниклі між сторонами правовідносини щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних на відповідні сплачені позивачем суми на утримання спільного майна, регулюються ч.1 ст. 1212 ЦК у відповідності до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Ч.2 ст. 1214 ЦК передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом якого грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Відповідач наведені в позовній заяві розрахунки не спростував, належних доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не подав.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211.20 грн.

Керуючись ст.263-265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 інфляційні збитки в сумі 10984.27 грн. та 3 відсотки річних в сумі 2317.85 грн., а всього 13302.12 грн

Стягнути Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 у повернення сплаченого судового збору 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складений 28.04.2025.

Суддя Ю.В. Рибалка