РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/322/25

Провадження № 2-о/293/34/2025

22 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового Тишкевич К.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за заявою ОСОБА_1

Заінтересовані особи:

1. Житомирський державний університет імені Івана Франка (адреса: вул. Велика Бердичівська, 40, м. Житомир, 10008, );

2. Головне Управління пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, )

про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 адвокат Сидорчук М.В, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з заявою, за змістом якої просить:

- встановити факт належності ОСОБА_1 диплому спеціаліста НОМЕР_1 , реєстраційний номер 2 (наказ від 30 червня 2002 року №165), виданого Житомирським державним педагогічним університетом імені Івана Франка 30 червня 2002 року.

Встановлення такого факту потрібно заявниці для включення періоду її навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка до її страхового стажу для призначення пенсії.

Ухвалою від 31.03.2025 суд позовну заяву ОСОБА_1 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження. Розгляд справи по суті призначив на 22.04.2025.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Мотивуючи подану заяву заявник вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на початку березня 2025 року заявницю повідомлено про наявність розбіжності у її анкетних даних, оскільки її ім`я в свідоцтві про народження та в паспорті зазначено « ОСОБА_2 », а в дипломі про вищу освіту " ОСОБА_3 ".

У зв`язку з виявленою розбіжністю, період навчання заявниці в Житомирському державному університеті імені Івана Франка з 01 вересня 1996 року по 30 червня 2002 року не було зараховано до її страхового стажу та в подальшому не буде враховано при призначенні їй пенсії.

Заявниця пояснює, що з метою усунення виявленої розбіжності заявниця звернулась з заявою до керівника Житомирського державного університету імені Івана Франка та попросила внести зміни щодо свого імені у виданому вказаним університетом дипломі, однак в усній формі отримала відмову, оскільки внести зміни щодо її імені у вже виданий диплом неможливо.

За таких обставин, заявник змушена звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення.

У судове засідання сторони не з`явились.

Заінтересовані особи повноважного представника в судове засідання не направили, про дату час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ( а.с. 28,29).

22.04.2025 на адресу суду надійшла заява від представника заявника про проведення розгляду справи у його відсутності та відсутності заявника, також вказує, що заяву підтримує та просить її задовольнити ( а.с. 30).

Враховуючи, що явка учасників судом не визнавалась обов`язковою, сторони належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 22.04.2025 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ташауз, республіки Туркменістан, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке міститься в матеріалах справи ( а.с. 5).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Високівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, 07 лютого 1998 року між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований шлюб за актовим записом 3. Прізвище дружини після укладення шлюбу" ОСОБА_7 " (а.с. 7).

25.09.1999 Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с. 4).

Згідно довідки ДПІ у м. Житомирі ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (а.с. 6).

Згідно диплома спеціаліста серії НОМЕР_1 від 30.06.2002, ОСОБА_8 закінчила у 2002 році Житомирський державний педагогічний університет імені Івана Франка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Початкове навчання. Музична педагогіка та навчання" (а.с. 8).

Згідно архівної довідки від 13.03.2025 №59-25, виданої Житомирським державним університетом імені Івана Франка, на підставі наказу Міністерства освіти і науки України №290 від 13.04.2004 року, Житомирський державний педагогічний інститут ім. І.Франка перейменовано на Житомирський державний педагогічний університет імені Івана Франка (а.с. 15).

Да даними архівної довідки, виданої Житомирським державним університетом імені Івана Франка від 13.03.2025 №68-В-117-2025, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1996 дійсно була зарахована студенткою І-го курсу денної форми навчання Житомирського державного педагогічного інституту ім. І. Франка за спеціальністю "Початкове навчання. Музична педагогіка та навчання" на підставі наказу від 26.07.1996 року №153. У зв`язку з закінченням повного курсу навчання 30.06.2002 рішенням Державної екзаменаційної комісії від 29.06.2002 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 (а.с. 14)

Згідно форми ОК-5 ПФУ відповідно до реєстру застрахованих осіб ДРЗДСС, ОСОБА_1 не був зарахований до страхового стажу період навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка ( а.с. 9-13). За даними заявника такий стаж не зарахований у зв"язку з розбіжністю у написанні імені заявника в дипломі на паспорті.

Розбіжності у написанні імені заявника не дають можливість заявнику на пенсійне забезпечення, тому заявник звернулася до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали , суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа можуть подавати: спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45,46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Предметом розгляду даної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що необхідно заявниці для реалізації права на пенсійне забезпечення.

Також обставиною, яка підлягає доказуванню, є факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа диплома спеціаліста.

Суд встановив, що внаслідок допущених (розбіжностей) помилки в частині написання імені " ОСОБА_8 " у дипломі спеціаліста, заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Відповідно, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для реалізації заявником свого права на отримання пенсії.

У позасудовому порядку встановити вказаний факт заявник позбавлена можливості.

Зібраними та оціненими під час розгляду справи доказами підтверджено факт того, що диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 від 30.06.2002 року, що виданий Житомирським державним педагогічним інститутом імені Івана Франка належить ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником пенсії без встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення поданої до суду заяви.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 2 (наказ від 30 червня 2002 року №165), виданого Житомирським державним педагогічним університетом імені Івана Франка 30 червня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Заінтересовані особи:

1. Житомирський державний університет імені Івана Франка (адреса: вул. Велика Бердичівська, 40, м. Житомир, 10008, ;

2. Головне Управління пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, )

Повне рішення складено: 29.04.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ