Єдиний унікальний номер № 333/727/25
Провадження № 2/333/1823/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Крамаренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені 19.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстровані у реєстрі за №868 та №869, про стягнення заборгованості з боржника ( ОСОБА_1 ) у сумі 26 816,36 грн. та 39 360,23 грн. відповідно, на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. і витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріусом не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; відповідачем не надано приватному нотаріусу документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача за кредитним договором; виконавчий напис було вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався.

Представник відповідача надав заяву про визнання позову та просить вирішити питання про сплату судового збору відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України (а.с.39). Також, надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій зазначає, що позивачем заявлені неспівмірні витрати на правничу допомогу по відношенню до складності справи, ціни позову та обсягу робіт (а.с.41-42).

Представником позивача було надано заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У даному запереченні просить суд відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання (а.с.46-47).

Ухвалою суду від 28.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 27.02.2025, яке було неодноразово відкладено через неможливість розгляду справи за наявними матеріалами та з інших причин. Також цією ухвалою були витребувані докази від приватного виконавця.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, відповідач позов визнав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

19.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис за зверненням ТОВ "ФК "Паріс", зареєстрований в реєстрі за № 869, про звернення стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який є боржником за кредитним договором 1035247 від 15.10.2019, укладеним з АТ "РВС Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 29 липня 2021 року, є ТОВ "ФК "Паріс" () . Вказано, що сума заборгованості складає 39 360,23 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 402,35 грн., прострочена заборгованість за комісією 1 846,16 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 255,96 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 18 565,16 грн., строкова заборгованість за комісією 10 550,19 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3 740,41 грн. Строк платежу за кредитними договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.07.2021 по 02.08.2021. Дата набрання виконавчим написом законної сили 19.11.2021. Строк пред`явлення до виконання 3 роки (з.б.а.с.17).

За вказаним виконавчим написом нотаріуса 16.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем відкрито виконавче провадження № 67904033 (а.с.19).

За виконавчим написом №868, який був виданий 19.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем відкрито 16.12.2021 виконавче провадження № 67904047, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Паріс" заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 816,36 грн. (а.с.75).

В подальшому, 17.01.2022 виконавчі провадження № 67904033 та № 67904047 від 16.12.2021 були об`єднані в зведене виконавче провадження за №68200645, що підтверджується інформацією про виконавче провадження від 14.09.2024 (а.с.20-21) та інформаційними довідками з автоматизованої системи виконавчого провадження №93133 та №93134 від 03.04.2025 (а.с.76-79, 80-82).

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича № б/н від 03.04.2025, наказом Міністерства юстиції України від 1680/7 від 25.06.2024 припинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича, посвідчення №0302, видане 26.02.2019. Рішенням Ради приватних виконавців України від 02.08.2024 №72, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, призначено тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця Безмагоричних М.А. ОСОБА_2 не передав жодне з виконавчих проваджень та жоден виконавчий документ у паперовій формі ОСОБА_3 , внаслідок чого останній звернувся з відповідною скаргою, яка не розглянута. Також, подано позов до ОСОБА_2 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121598229) про зобов`язання передати виконавчі документи (а.с.73).

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік документів).

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим договорам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приймаючи до уваги, що оскільки серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір № 003-07198/080108 не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. позивач надав суду: договір №14/09/24 про надання правничої допомоги адвоката від 14.09.2024, який був укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "ОТІЕС", згідно якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі: представництво інтересів клієнта та захист його прав, зміст та обсяг яких встановлюється в додатках до цього договору (а.с.23); тарифи вартості правничої допомоги від 14.09.2024, в яких зазначена вартість послуг Адвокатського бюро (з.б.а.с.23); акт здачі-прийому наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №14/09/24 від 14.09.2024, згідно якого вартість послуг адвоката складає 13 000 грн. 00 коп. Зазначений акт містить детальний опис робіт (а.с.55) та розрахункова квитанція №14/09/24/3 від 06.02.2025.

Однак, з огляду на складність справи, виконані роботи та визнання позову відповідачем, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп. не відповідає переліку/вартості виконаних робіт та критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 10 000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме, у розмірі 1 937 грн. 94 коп., згідно квитанції ID: 7247-7222-2854-4443 від 20.01.2025, оригінал якої міститься у матеріалах справи (з.б.а.с.26).

Крім того, відповідно до положень п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, а саме у сумі 968 грн. 97 коп., які були понесені позивачем.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 968 грн. 97 коп. та 10 000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про нотаріат", ст.ст.12, 13, 76-81, 141, ч.3 ст.223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені 19.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстровані у реєстрі за №868 та №869, про стягнення заборгованості з боржника ( ОСОБА_1 ) у сумі 26 816,36 грн. та 39 360,23 грн. відповідно, на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" (, місцезнаходження: вул. Предславинська, буд. 37, офіс 535 м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,97 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., а всього 10 968 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 97 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) з державного бюджету сплачену, згідно квитанції ID: 7247-7222-2854-4443 від 20.01.2025, суму судового збору у розмірі 50 відсотків сплаченої суми, а саме у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 97 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", , місцезнаходження: вул. Предславинська, буд. 37, офіс 535 м. Київ, 03150.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, місцезнаходження: вул. Данила Щербаківського, буд.52, прим. 421, м. Київ, 03190.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович, місцезнаходження: майдан Профспілок, буд.5, офіс 220, 224, м. Запоріжжя, 69044.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2025 року.

Суддя В.М. Ходько