РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача Василюка А. В.

(Справа № 285/1086/25, провадження у справі № 2/0285/902/25)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства Нафтогазбезпека Національної акціонерної компанії Нафтогаз Україна (далі ДП Нафтогазбезпека) про про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ТДП Нафтогазбезпека в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №713-к Про звільнення з роботи від 04.04.2022 року директором відповідача ДП Нафтогазбезпека Русланом Голованьовим про звільнення ОСОБА_1 за згодою сторін 05 квітня 2022 року, поновити його на посаді охоронника відділу охорони стаціонарних об`єктів м. Рівне департаменту охоронної діяльності в ДП Нафтогазбезпека.

В обґрунтування позову зазначає, що працював у відповідача на посаді охоронника відділу охорони стаціонарних об`єктів м. Рівне з 01.01.2022 року по 05.04.2022 року. Наказом №713-к від 04 квітня 2022 року його звільнено із займаної посади 05.04.2022 року за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Позивач вказує, що звільнення відбулося з порушенням трудового законодавства та під тиском і погрозами, оскільки він своєї згоди на звільнення з посади за згодою сторін не наддавав, про що зазначив у наказі.

Позивач посилаючись на те, що оскільки його волевиявлення на звільнення не було, просить суд позов задовольнити.

Відповідач у поданому відзиві позовні вимоги не визнав. Відповідач посилаючись на те, що оскільки позивач подав заяву про звільнення за згодою сторін з 05.04.2022 року і яка відповідно до трудового законодавства була погоджена керівництвом, просить суд в задоволенні позову відмовити. Крім того вказує, що саме по собі анулювання такої згоди з боку працівника без згоди роботодавця не є підставою для скасування наказу про звільнення та поновлення особи на посаді.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши усні пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.01.2022 р. був прийнятий на посаду охоронника відділу охорони стаціонарних об`єктів м. Рівне на умовахстрокового трудового договору та наказу №3282-к від 28.12.2021 р. /а.с.26/.

Згідно наказу ДП Нафтогазбезпека №713-к від 04 квітня 2022 року позивача ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 05.04.2022 року за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України /а.с.29/.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 51 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін.

У випадку, коли працівник вимагає достроково розірвати укладений з ним трудовий договір, а роботодавець не заперечує щодо припинення з цим працівником трудових відносин, такий договір може бути припинено за угодою сторін згідно з пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України. Необхідно зазначити, що законодавством не встановлено відповідного порядку чи строків припинення трудового договору за угодою сторін, у зв`язку з чим вони визначаються працівником і власником або уповноваженим ним органом у кожному конкретному випадку.

Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою.

Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України можуть бути викладені як в письмовій, так і в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 02.04.2022 року було написано заяву про звільнення його з роботи з 05 квітня 2022 року за згодою сторін. (а.с.28)

На підставі заяви було видано спірний наказ.

Також встановлено, що позивач 04.04.2022 року, під час ознайомлення його з наказом про звільнення, в розписці зазначив, що з наказом не згоден. (а.с.30).

Таким чином, з встановлених судом обставин вбачається, що позивач після написання заяви про звільнення за згодою сторін (02.04.2022) в подальшому при ознайомленні з наказом про звільнення (04.04.3033) змінив своє рішення щодо звільнення з посади.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір може бути припинений за угодою сторін, що вимагає взаємної згоди працівника та роботодавця. Законодавство не встановлює обов`язкового порядку чи строків такого звільнення, а також не передбачає необхідності попереднього повідомлення про припинення трудового договору.

Угода про припинення трудового договору може бути оформлена як письмово, так і усно, але наказ про звільнення має бути виданий у письмовій формі. Працівник не може відкликати свою заяву про звільнення без згоди роботодавця. Нормами КЗпП України для власника або уповноваженого ним органу не передбачено обов`язку прийняття відкликання працівником своєї заяви про звільнення у разі досягнення домовленості про звільнення за угодою сторін.

Верховний Суд у своїй постанові від 29 січня 2025 р. N 947/7799/23 зазначив, що якщо між сторонами існувала домовленість про звільнення за угодою сторін, анулювання такої домовленості може мати місце виключно при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника. За відсутності належних та допустимих доказів існування такої згоди відповідача звільнення позивача проведено із дотриманням вимог КЗпП України, адже наступна зміна власного рішення працівника не впливає на чинність досягнутої домовленості із роботодавцем (без його згоди на таку зміну).

В судому засіданні представник відповідача повідомив, що керівництву було відомо, що позивач ОСОБА_1 під час ознайомлення з наказом не погодився на звільнення. Разом з тим, відповідачем не було погоджено анулювання попередньої згоди між ним та позивачем, в зв`язку з чим позивача було звільнено згідно його заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача про те, що написання заяви про звільнення було здійснено під психологічним примусом (тиском) роботодавця, є безпідставними, оскільки належних та достатніх доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано. Прослуханий судом, за клопотанням позивача, аудіозапис також не містить інформації, яка б давала дійти до висновку, що заява про звільнення позивачем писалася під примусом. Позивач в ході розгляду справи, скориставшись своїми правами, наданими йому цивільним процесуальним законодавством, клопотань щодо витребування доказів, виклик свідків, тощо, необхідних для підтвердження своєї позиції, не заявляв.

Отже виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 проживаючого АДРЕСА_1 ) до дочірнього підприємства Нафтогазбезпека Національної акціонерної компанії Нафтогаз Україна (, вул. Лейпцизька, 15, м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2025 року.

Головуючий