Провадження № 2/127/3601/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Петуховій Н.А.,
за участі позивача/відповідача ОСОБА_1 ,
представника позивача/відповідача ОСОБА_2 ,
відповідача/позивача ОСОБА_3 ,
представника відповідача/позивача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищезазначена цивільна справа.
19.03.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача/відповідача ОСОБА_1 адвоката Усова Ю.В. про зміну предмету позову. Підставою заяви є прийняття судом зустрічного позову ОСОБА_3 до спільного розгляду разом із первісним позовом. ОСОБА_1 не погоджується із викладеними у зустрічному позові обставинами. Не погоджується з ОСОБА_3 , що квартира АДРЕСА_1 належить їм на праві спільної сумісної власності та має підлягати поділу як спільне майно подружжя, оскільки зазначена квартира належить їй та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності у рівних частках. Також не згідна з обставинами набуття у їхню з ОСОБА_3 спільну сумісну власність земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та будівництва на цих земельних ділянках житлового будинку. ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві наполягає на тому, що ним були вкладені його особисті кошти, які були отримані від відчуження його особистого майна, у придбання спільного майна, внаслідок чого частка ОСОБА_3 у спільному майні має становити 99,455%, а ОСОБА_1 0,545%. При цьому у зустрічній позовній заяві не наведено жодного математичного розрахунку, який вказував би на саме такий розмір часток учасників спільної сумісної власності у спільному майні. Позивач за зустрічним позовом обмежився лише посиланням на ту обставину, що до укладення шлюбу ним була придбана квартира АДРЕСА_3 , яка у період шлюбу, а саме 06.03.2009 року, була продана ним за 350 000 гривень, що еквівалентно 45 500 доларам США і за ці кошти того ж дня ним була придбана квартира АДРЕСА_4 за 354 200 гривень, що еквівалентно 46 000 доларам США. Саме на різниці вартості цих двох квартир і ґрунтується розрахунок розміру їхніх з ОСОБА_3 часток у спільному майні подружжя, як 98,91% - це розмір частки ОСОБА_3 , а решта 1,09% - розмір їхньої з ним спільної частки. Після цього ОСОБА_3 проектує такий розмір часток на те майно, яке належало їм на час припинення шлюбних відносин, не враховуючи цілку низку важливих обставин, які беззаперечно впливають на визначення розміру їхніх часток у тому майні, яке є спільною сумісною власністю. Так, 30.11.2010 року була продана квартира АДРЕСА_4 за 360 000 гривень і позивач погоджується із тим, що їхні з ОСОБА_3 частки у цій квартирі становили тих самих 98,91% та 1,09%. Однак є безпідставним твердження ОСОБА_3 , що саме у такій пропорції кошти були вкладені в інвестування квартири АДРЕСА_5 .
23.04.2025 на адресу суду надійшли письмові заперечення представника відповідача/позивача ОСОБА_3 адвоката Федчук Т.М., в яких зазначено що така заява, як і докази додані до неї не може бути прийнята судом, оскільки суперечать нормам процесуального права. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. На підставі викладеного, ОСОБА_3 заперечує проти прийняття заяви позивача ОСОБА_1 від 19.03.2025 року, яка подана представником позивача, з посиланням на ч.3 ст.49 ЦПК України, в який він викладає позовні вимоги ОСОБА_1 у новій редакції та зазначає інші обставини ніж у позові, тобто одночасно змінює як предмет, так і підстави позову, також заперечує щодо прийняття судом до розгляду та приєднання до матеріалів справи доданих до цієї заяви доказів та просить відмовити у їх прийняті до розгляду судом.
В судовому засіданні позивач/відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Усов Ю.В. заяву підтримали та просили її задовольнити.
Відповідач/позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Федчук Т.М. заперечили щодо прийняття заяви про зміну предмету позову.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання
Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.
З загальних положень ЦПК України підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.
Позов у цивільному процесі це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).
Предмет позову це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно зі ст. 49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд відзначив, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.
Зміна позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Заявою не повинно підмінюватися подання нового цивільного позову, що не пов`язаний зі справою.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "«Дія 97» проти України" від 21 жовтня 2010 року).
З наведеного слідує, що ОСОБА_1 , скориставшись своїми процесуальними правами на стадії підготовчого провадження змінила тільки підстави позову, залишивши при цьому предмет позову незмінним. Змінена підстава стосується тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду.
Керуючись ст.ст. 49, 189 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Прийняти заяву про зміну підстав позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
В подальшому розглядати справу з урахуванням змінених підстав позову.
Роз`яснити відповідачу, що він має право надати відзив на позовні вимоги у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали суду про прийняття заяви про зміну предмету позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Жмудь