Провадження № 2-др/524/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника заявника ОСОБА_1 (адвоката) Коваля Владлена Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом за позовом Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала справа № 524/13101/24 за позовом КПТ «Кременчукнафтохімбуд» до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

16.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача (адвокатом) Ковалем В.О. подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із КПТ «Кременчукнафтохімбуд» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

У обгрунтування заяви зазначено, що на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України відзив на позов містив відомості про те, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На думку представника заявника, позов КПТ «Кременчукнафтохімбуд» завідомо необґрунтований, поданий з метою створення процесуальних перешкод у розгляді Господарським судом Полтавської області заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 917/461/24, а тому заявник набув право заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Необґрунтованість дій позивача, на його думку, стверджується:

ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 по справі № 917/461/24 про встановлення факту реалізації матеріального правонаступництва на підставі договору відступлення права вимоги, а відповідно факт законності такого договору;

апеляційною скаргою КПТ на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 по справі № 917/461/24, основною причиною подання якої слугувало те, що договір відступлення права вимоги є договором факторингу;

ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 по справі № 917/461/24, якою задоволене клопотання КПТ «Кременчукнафтохімбуд» про відмову від апеляційної скарги.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат у зв`язку із розглядом справи надані: договір № 02/10-06/24 про надання правової допомоги від 10.06.2024; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 14.04.2025; рахунок на оплату послуг № 1 від 14.04.2025; квитанція № 01 від 14.04.2025.

21.04.2025 до суду представником КПТ «Кременчукнафтохімбуд» надані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 524/13101/24, згідно яких не погоджується із поданою заявою, вважає її необґрунтованою, безпідставною, просить відмовити у її задоволенні, виходячи з такого:

- 30.10.2024 КПТ «Кременчукнафтохімбуд» звернулось до суду із позовом, а договір про надання правничої допомоги укладений 10.06.2024;

- у договорі про надання правничої допомоги не зазначена справа, у якій надається правова допомога ОСОБА_1 адвокатом, не визначений розмір гонорару, погоджений сторонами, а тому надані докази не підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що є підставою для відмови у стягненні таких витрат;

- не подані розрахунок (детальний опис) витрат на правничу допомогу та докази оплати таких витрат, документально не доведено понесення витрат на правову допомогу, тому відсутні підстави для задоволення заяви про їх стягнення;

- інформація в акті приймання правничої допомоги (перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару) не є розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідним для стягнення витрат, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат;

- судове засідання не було проведене, представником відповідача поданий лише відзив на позов, інших процесуальних документів не подавалось, а тому з урахуванням складності справи, обсягу наданої правничої допомоги, участь представника в судових засіданнях, їх кількість та час, доводи сторони позивача, викладені у запереченнях про стягнення витрат на правову допомогу, які спростовуються матеріалами справи, зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн, що є співмірним із заявленими вимогами, складністю справи та проведеною адвокатом роботою.

- дії позивача не можуть бути визнані необґрунтованими, при цьому посилається на:

ухвалу Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 по справі № 917/461/24 про стягнення із КПТ «Кременчукнафтохімбуд» на користь ТОВ «Альфа-метал-компані» 1049695,57 грн,

відкриття 18.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. виконавчого провадження № 76075243 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/461/24 від 14.08.2024,

ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 76075243 на його правонаступника - ОСОБА_1 ,

постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області від 17.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76075243.

Тобто КПТ «Кременчукнафтохімбуд» повністю сплачена заборгованість, виконавче провадження закінчене, спір між сторонами врегульований, а тому КПТ «Кременчукнафтохімбуд» подана заява про залишення позову без розгляду.

Зазначає, що підставою подання такої заяви слугувало врегулювання спору між сторонами по справі про стягнення боргу та повна оплата заборгованості, а тому відсутні підстави для вирішення питання про покладення відповідних судових витрат на позивача, оскільки зазначені дії КПТ «Кременчукнафтохімбуд» не можуть бути кваліфіковані як необґрунтовані.

Зазначає, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов гарантованим, зокрема, ч. ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 55, ст. 124 Конституції України, незалежно від обґрунтованості позову. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи виключно у випадку необґрунтованих дій позивача. Дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат факт залишення позивачем позову без розгляду за його заявою, оскільки це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Зауважує, що по цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача, позов залишив без розгляду за заявою позивача, а не через зловживання ним процесуальними правами.

29.04.2025 у судове засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення учасники не з`явились, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати . У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ст. 270 ЦПК України).

Видами судових рішень є, у тому числі ухвали . Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ст. 258 ЦПК України).

Розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали, заперечення на заяву, враховуючи інформацію, наявну у Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд приходить до висновку про таке.

09.07.2024 рішенням Господарського суду Полтавської області по справі № 917/461/24 стягнуто з КПТ «Кременчукнафтохімбуд» на користь ТОВ «Альфа-метал-компані» 1049695,57 грн.

14.08.2024 Господарським судом Полтавської області виданий наказ № 917/461/24.

18.09.2024 відкрите виконавче провадження № 76075243.

18.10.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 14.08.2024 по справі № 917/461/24, в якій заявник просив замінити стягувача ТОВ «Альфа-метал-компані» на його правонаступника ОСОБА_1

21.11.2024 ухвалою Господарського суду Полтавської області замінена сторона виконавчого провадження по справі № 917/461/24.

16.12.2024 ухвалою Східного апеляційного господарського суду відкрите апеляційне провадження за скаргою КПТ «Кременчукнафтохімбуд».

09.01.2025 ухвалою апеляційного суду задоволене клопотання КПТ «Кременчукнафтохімбуд» від 02.01.2025 про залишення апеляції без розгляду у зв`язку з відмовою від неї.

30.10.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов КП трест «Кременчукнафтохімбуд» до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

03.01.2025 по справі відкрите провадження.

15.04.2025 ухвалою суду позов залишений без розгляду на підставі заяви представника позивача про залишення позову без розгляду з посиланням на ст. 207 ЦПК України.

16.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення із КПТ «Кременчукнафтохімбуд» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а залишення позову без розгляду на підставі - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Доступ до суду є правом особи та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 55, ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За змістом ч.5 ст.142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету, наприклад ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 по справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 по справі № 922/592/17, від 24.03.2021 по справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 по справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 по справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 по справі № 924/804/20, від 15.09.2021 по справі № 902/136/21.

Відтак, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача. Добросовісні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Таким чином, необхідною умовою для застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду є встановлення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій.

Згідно п. 38 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач.

При цьому, як зазначає Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позові, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявність підстав для захисту порушеного права позивача, здійснюється судом, на розгляд якого переданий спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 по справі № 924/831/17, від 28.11.2019 по справі № 910/8357/18, від 12.06.2020 по справі № 906/775/17, від 25.06.2020 по справі № 924/233/18).

Наявність порушених, не визнаних, оспорених прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, та визначення осіб, якими такі права були порушені, встановлюється судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Разом з тим, суд зазначає, що розгляд цієї справи, станом на час подання заяви позивача про залишення позову без розгляду, відбувався до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим судом не заслуховувались пояснення сторін, не досліджувалися докази, не надавалась їм оцінка, а тому зазначене унеможливлює дійти висновку на даному етапі щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позову.

Подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду, а також звернення до судів з іншими вимогами не є необґрунтованими діями позивача, є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Суд може вирішити питання про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, якщо відповідач таку вимогу заявив і навів доводи щодо необґрунтованих дій позивача, які спричинили такі витрати.

Необхідність понесення витрат має бути у причинному зв`язку із необгрунтованими діями позивача, внаслідок яких вони настали.

З системного тлумачення положень ч. ч. 5,6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України слідує, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії, що свідчать про зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях перешкоджання діяльності суду щодо правильного, своєчасного розгляду і вирішення справи, що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 26.09.2018 по справі № 148/312/16-ц, у постанові від 12.11.2020 по справі № 359/9512/17, у постанові від 14.01.2021 по справі № 521/3011/18.

Під час перебування у провадженні суду справи № 524/13101/24 не розглядалось та не встановлювалось питання зловживання процесуальними правами стосовно позивача та/або його представника, заходи процесуального примусу не застосовувались.

Відповідачем та його представником не надані суду належні докази на підтвердження допущення позивачем зловживання процесуальними правами.

До того ж, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необгрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, представництвом адвоката його інтересів у суді.

За таких обставин, суд вважає, що не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача чи зловживання його процесуальними правами були здійснені в ході розгляду справи, а тому відсутні підстави для стягнення витрат відповідача на правову допомогу, оскільки звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання процесуальними правами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини 2 ст. 247 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 247, 255, 258, 260, 261, 270, 352 - 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Коваля Владлена Олександровича про стягнення із Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.П. Мельник