ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2487/25
провадження № 2/753/4872/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

У С Т А Н О В И В:

21.01.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов з додатками надійшли до 05.02.2025, зареєстровані за вх. № 8669/25.

Позовна заява обґрунтована таким.

18.11.2011 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі № 753/4094/19 шлюб між сторонами розірвано.

Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні.

Позивач вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даною заявою.

Відповідач знаходиться у працездатному віці, є військовослужбовцем, місце його служби невідоме, але він може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно такого не робить. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.

Ухвалою від 21.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляд справи; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

20.03.2025 представник відповідача - адвокат Вітер В.М. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке.

І. Короткий виклад обставин справи.

Сторона Відповідача - ОСОБА_2 вважає, що викладені , у позовній заяві обставини є неправдивими, надуманими та безпідставними, а позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

1. Відсутність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу Відповідача.

Згідно зі статтею 179 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини. Однак у випадку, якщо один з батьків добровільно надає кошти на утримання дитини, це свідчить про належне виконання ним батьківських обов`язків і не може бути підставою для примусового стягнення аліментів у фіксованому розмірі, особливо якщо вимога не враховує реального фінансового стану Відповідача.

Відповідач ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, про що свідчать наявні документи, зокрема:

1. відомості з АТ КБ «ПриватБанк», які підтверджують, що Відповідач регулярно та стабільно перераховував кошти на картку дитини, отримувачем якої є ОСОБА_3 ;

2. наявність постійного зв`язку з матір`ю дитини, що доводить його залученість у процес виховання та турботи про дитину.

Зокрема, в період від 18.02.2022 по 21.02.2025, відповідно до банківських виписок, на утримання дитини, Відповідачем було надіслано на картку сина - ОСОБА_3 наступні суми:

Лютий 2022 року1 382 грн
Березень 2022 року 7 650 грн
Квітень 2022 року 1 990 грн
Травень 2022 року 550 грн
Червень 2022 року4 252 грн
Липень 2022 року 850 грн
Серпень 2022 року 7 600 грн
Вересень 2022 року 19 650 грн
Жовтень 2022 року 9 120 грн
Листопад 2022 року 9 450 грн
Грудень 2022 року 12 000 грн
Січень 2023 року11 550 грн
Лютий 2023 року 13 500 грн
Березень 2023 року 7 200 грн
Квітень 2023 року 3 400 грн
Травень 2023 року 4 540 грн
Червень 2023 року 4 180 грн
Липень 2023 року1 065 грн
Серпень 2023 року 7 900 грн
Вересень 2023 року 5 270 грн
Жовтень 2023 року6 000 грн
Листопад 2023 року5 500 грн
Грудень 2023 року13 670 грн
Січень 2024 року4 820 грн
Лютий 2024 року4 800 грн
Березень 2024 року 5 850 грн
Квітень 2024 року 5 630 грн
Травень 2024 року4 330 грн
Червень 2024 року5 000 грн
Липень 2024 року 6 000 грн
Серпень 2024 року4 500 грн
Вересень 2024 року3 500 грн
Жовтень 2024 року6 600 грн
Листопад 2024 року3 885 грн
Грудень 2024 року4 925 грн
Січень 2025 року 4 415 грн
Лютий 2025 року5 430 грн

Отже, за період від 01.02.2022 по 01.03.2025 включно, Відповідачем було добровільно витрачено на утримання дитини: 227 954 (двісті двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн.

Така поведінка Відповідача свідчить про те, що не існує об`єктивної необхідності у судовому стягненні аліментів у розмірі 1/4 доходу.

Відповідач завжди забезпечував дитину фінансово в добровільному порядку, не уникав своїх зобов`язань і продовжує це робити попри всі обставини.

2. Належне виконання Відповідачем батьківських обов`язків.

Відповідач завжди виявляв відповідальність у питанні утримання дитини, що підтверджується його стабільними та добровільними виплатами на її користь.

Крім того, Відповідач не тільки забезпечує дитину фінансово, а й проявляє активну участь у її житті, зокрема:

- завжди цікавиться станом здоров`я дитини;

- підтримує зв`язок з матір`ю дитини для вирішення всіх важливих питань, що стосуються виховання;

- завжди намагався брати участь у житті дитини, незважаючи на складні зовнішні обставини.

Однак через збройну агресію рф проти України Відповідач не має можливості особисто бачитися з дитиною, що є об`єктивною причиною, незалежною від його волі.

На момент подання позовної заяви відповідач є військовослужбовцем та виконує службові обов`язки, що суттєво обмежує його можливості у встановленні постійного зв`язку. Військовослужбовці не завжди мають доступ до засобів зв`язку через бойові умови, що не може розцінюватися як ухилення від батьківських обов`язків.

Отже, відповідач не лише забезпечує дитину фінансово, а й завжди був залученим батьком, навіть за складних життєвих умов.

3. Обґрунтованість встановлення розміру аліментів у частці 1/6 доходу.

Позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з Відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Однак така, вимога є необґрунтованою, оскільки не враховує реального фінансового стану Відповідача, його можливостей та наявності інших малолітніх дітей, яких він також зобов`язаний утримувати.

Відповідно до положень статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини й платника аліментів, наявність у нього інших дітей та утриманців, а також інші істотні обставини.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.08.2021 року, актовий запис №1488, виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 .

Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ».

У даному випадку важливим є те, що на утриманні Відповідача перебуває ще одна малолітня дитина - ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у другому шлюбі Відповідача з ОСОБА_5 .

На момент подачі позову дитині лише два роки, що означає, що вона потребує постійного догляду та фінансового забезпечення, яке покладається на Відповідача. Дружина Відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, а отже не має власного доходу. Таким чином, Відповідач є єдиним годувальником сім`ї, що накладає на нього значне фінансове навантаження.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України, за відсутності домовленості між батьками про розмір аліментів на дитину, суд може визначити їх у частці від доходу платника. При цьому закон передбачає можливість сплати 1/4 доходу на одну дитину, 1/3 на двох дітей та 1/2 на трьох і більше дітей.

Проте, ці норми не є жорсткими, і суд має право зменшити розмір аліментів у разі наявності підстав, які підтверджують, що платник не може виплачувати зазначений розмір без шкоди для інших своїх дітей.

Оскільки Відповідач забезпечує утримання двох дітей одночасно, а його дружина через догляд за малолітньою дитиною не має можливості працювати, аліменти у розмірі 1/4 доходу значно погіршать фінансове становище другої дитини та сім`ї Відповідача в цілому. Це прямо суперечить принципу рівності прав дітей на належне матеріальне забезпечення, закріпленому в законодавстві України.

Таким чином, зважаючи на:

- наявність у Відповідача ще однієї малолітньої дитини,

- відсутність доходу у його дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною,

- добровільне та стабільне фінансове забезпечення дитини від першого шлюбу,

обґрунтованим та справедливим буде визначення розміру аліментів у частці 1/6 доходу Відповідача, а не 1/4, як вимагає Позивач.

Така пропозиція-забезпечить баланс інтересів обох дітей Відповідача та дозволить йому виконувати батьківські обов`язки в повному обсязі без порушення прав будь-якої зі сторін.

4. Докази стабільної фінансової підтримки Відповідачем дитини.

З метою підтвердження того, що Відповідач завжди забезпечував дитину належним чином, до матеріалів справи додаються відомості з АТ КБ «ПриватБанк» про регулярні перекази коштів на рахунок дитини.

Ці перекази мають такі ключові характеристики:

- стабільність - Відповідач регулярно здійснював фінансові перекази, що доводить відсутність будь-яких ухилень від виконання батьківських обов`язків;

- адресність - кошти надходили безпосередньо на рахунок дитини, а не передавалися в готівковій формі, що гарантує прозорість фінансових зобов`язань Відповідача;

- відповідність потребам дитини - суми переказів свідчать про те, що Відповідач покривав усі необхідні витрати, не чекаючи примусового стягнення через суд.

Такі докази є беззаперечними і свідчать про те, що Відповідач виконував і продовжує виконувати свої фінансові зобов`язання перед дитиною.

II. Підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Весь цей час Відповідач добровільно перераховував кошти на картку своєму сину - ОСОБА_3 у загальному розмірі 227 954 (двісті двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн.

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі схваленою Кабінетом Міністрів України Бюджетною декларацією на 2025-2027 роки, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

З урахуванням всіх обставин та однакової відповідальності батьків за виховання, навчання і розвиток дитини, Відповідач вважає, що обґрунтованим та справедливим буде визначення розміру аліментів у частці 1/6 доходу Відповідача.

Цей розмір аліментів є сумою, яку Відповідач гарантовано та стабільно зможе сплачувати Позивачу не поставивши себе та оточуючих у скрутне матеріальне становище, створюючи стабільну підтримку дитині.

Позивач в судове засідання 02.04.2025 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подала, право подати відповідь на відзив не скористалась.

Представник відповідача - адвокат Вітер В.В. подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача.

Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

18.11.2011 сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі № 753/4094/19 (провадження № 2/753/4716/19). Рішення набрало законної сили 24.06.2019 (а.с.7-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.6).

Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні.

Сторони не досягли згоди щодо матеріального утримання доньки, тому позивачка звернулася до суду.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

19.08.2021 відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с.54).

Від шлюбу з ОСОБА_5 мають спільну дитину:

- доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.55-61).

Дружина відповідача знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому не має можливості працювати.

Отже, на утриманні у відповідача знаходиться малолітня дитина та дружина, яка на день ухвалення рішення знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач добровільно у період з 01.02.2022 по 28.02.2025 надавав кошти на утримання дитини, а саме - перераховував кошти на картку Приватбанку НОМЕР_2 одержувачу: ОСОБА_3 ; загальна сума перерахований коштів за цей період становить 227 954,00 грн (а.с.36-53).

При визначенні розміру аліментів на малолітню дитину суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, однак батьки мають рівні обов`язки, зокрема щодо утримання спільної дитини, часткове визнання позову відповідачем.

Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має на утриманні іншу малолітню дитину - доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, у період з 01.02.2022 по 28.02.2025 добровільно надав кошти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, суд вважає, що достатнім, незавищеним та таким, що не буде порушувати майнові права дитини та платника аліментів, є аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, відповідач частково визнав позов, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача 50 % судового збору в дохід держави.

Керуючись нормами ст. 133, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову - 21.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , (АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_4 . НОМЕР_7 (Норвегія)).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28.04.2025.

Суддя В.М. Маркєлова