Справа № 585/868/25
Номер провадження 2-о/585/74/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Юрко О.В.,

представника заінтересованої особи Балюри Л.О.

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Юрко Оксаною Володимирівною, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Юрко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, в якій просить: встановити юридичний факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українськ Донецької області.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Українськ Донецької області, про що 11.11.1958 року Виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області було зроблено актовий запис № 95. 13.12.1983 року був документований паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданого Українським відділенням міліції відділу внутрішніх справ Селидівського міськвиконкому Донецької області. Однак, оригінал даного паспорту був втрачений під час ведення бойових дій на території Донецької області. В матеріалах особової справи ОСОБА_1 містится ксерокопія радянського паспорта ОСОБА_1 з проставленою в ньому відміткою «Україна». 03 серпня 1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Виконавчому комітеті Октябрьської сільської Ради народних депутатів Волноваського району Донецької області був укладений шлюб, який, у свою чергу, був розірваний 04.04.1992 року рішенням Селидівським міським судом Донецької області від 17.09.1991 р. До 27.12.1994 року ОСОБА_1 був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , дане житло було приватизоване ОСОБА_1 11.10.1994 року. Відповідно до відмітки, зробленої в Формі 1 паспорта СРСР ОСОБА_1 , 27.12.1994 року він вибув до селища Первомайське, Севського району, Брянської області, тобто саме до цієї дати місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 було АДРЕСА_1 . 04.03.2004 Апеляційним судом Донецької області ОСОБА_1 було засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Однак, при ухваленні вироку, Судом прізвище ОСОБА_1 було зазначене як « ОСОБА_3 ». Станом на момент подання заяви про документування ОСОБА_1 , він відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)». Згідно з наданими копіями довідок про місце роботи та копії трудової книжки, ОСОБА_1 : у період з 01.02.1977 року по 28.04.1977 працював помічником машиніста шахти «Селидівська»; з 03.05.1977 по 25.05.1979 проходив строкову службу в лавах радянської армії; з 08.08.1979 по 17.02.1982 підземний горноробочий шахти «Селидівська»; з 03.08.1983 по травень 1985 прийнятий підземним учнем машиніста підземних установок шахти «Селідоввугілля»; з 05.03.1986 по 15.10.1986 прийнятий підземним горноробочим очисного забою шахти «Україна»; з 05.11.1986 по 05.05.1989 прийнятий горноробочим очисного забою 5 розряду, з 06.05.1989 по 12.10.1989 прийнятий в члени колгоспу ім. Карла Маркса, з листопада 1991 по листопад 1993 року працював на шахті «Селидівська». У відповідь на запит начальника Донецького СІЗО від 16.03.2007 року, начальником управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Донецькій області було надано висновок про належність ОСОБА_1 до громадянства України. З метою документування паспортом громадянина України, до Управління Держвної міграційної служби України в Сумській області було подано заяву, у відповідь на яку надійшов лист-роз`яснення № Ш-149/6/5901-24/5901.3/10-25 від 16.01.2025, яким було звернено увагу на п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 (далі Порядок № 215/2001), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Цим же листом ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і лише після встановлення цього факту знову подати пакет документів для встановлення належності до громадянства України.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження по справі, з призначенням судового засідання по суті.

25.06.2025 року до суду від представника Управління Державної міграційної служби України в Сумській області надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вважає, що для підтвердження заявленого факту, що має юридичне значення, необхідно обов`язково врахувати не тільки письмові докази, а й усні, а саме: покази свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, пояснили обставини, викладені в ній, просили заяву задовольнити.

Представник Управління ДМС у Сумській області в судовому засіданні при вирішенні заяви покладалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Українськ Донецької області, 13.12.1983 року був документований паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданого Українським відділенням міліції відділу внутрішніх справ Селидівського міськвиконкому Донецької області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 8-9).

03 серпня 1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Октябрьської сільської Ради народних депутатів Волноваського району Донецької області був укладений шлюб, який був розірваний 04.04.1992 року рішенням Селидівським міським судом Донецької області від 17.09.1991 р. (а.с. 8-9, 20).

Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 31.10.2024 за обліками територіальних підрозділів м. Києва та Київської області в Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами ДМС України інформація щодо факту документування паспортом громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відсутня (а.с. 10).

04.03.2004 Апеляційним судом Донецької області ОСОБА_1 було засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, у матеріалах особової справи ОСОБА_1 містится ксерокопія радянського паспорта ОСОБА_1 з проставленою в ньому відміткою «Україна» (а.с. 11).

Згідно довідки ГУ МВС України в Донецькій області № 8/3-6610 від 14.04.2007 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 1986 року по грудень 1994 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , по паспорту серії НОМЕР_1 Українським відділенням міліції 13.12.1983 р. (а.с. 17).

Квартира за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а.с. 21).

Відповідно до відмітки, зробленої в Формі 1 паспорта СРСР ОСОБА_1 , 27.12.1994 року він вибув до селища Первомайське, Севського району, Брянської області (а.с. 10 зв.ст.).

Згідно з копіями довідок про місце роботи та копії трудової книжки, ОСОБА_1 : у період з 01.02.1977 року по 28.04.1977 працював помічником машиніста шахти «Селидівська»; з 03.05.1977 по 25.05.1979 проходив строкову службу в лавах радянської армії; з 08.08.1979 по 17.02.1982 підземний горноробочий шахти «Селидівська»; з 03.08.1983 по травень 1985 прийнятий підземним учнем машиніста підземних установок шахти «Селідоввугілля»; з 05.03.1986 по 15.10.1986 прийнятий підземним горноробочим очисного забою шахти «Україна»; з 05.11.1986 по 05.05.1989 прийнятий горноробочим очисного забою 5 розряду, з 06.05.1989 по 12.10.1989 прийнятий в члени колгоспу ім. Карла Маркса, з листопада 1991 по листопад 1993 року працював на шахті «Селидівська» (а.с. 12-16).

Як вбачається з листа Управління Держвної міграційної служби України в Сумській області № Ш-149/6/5901-24/5901.3/10-25 від 16.01.2025 було звернено увагу на п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 (далі Порядок № 215/2001), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і лише після встановлення цього факту знову подати пакет документів для встановлення належності до громадянства України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пояснила суду, що вона проживала в м. Українськ Донецької області з 1982 року, знає ОСОБА_1 давно, останній товаришував з її чоловіком, разом працювали на шахті «Україна». Їй відомо, що у ОСОБА_1 спочатку був будинок в м. Українськ Донецької області, він жив разом з матір`ю, а потім одружився, проживав з дружиною у квартирі за іншою адресою, ордер на житло отримали. Син ОСОБА_1 ходив до школи разом з її донькою. ІНФОРМАЦІЯ_5 у її куми було день народження, ОСОБА_1 приходив і брав ключі від гаражу, знала добре і його дружину, товаришували, іноді проводили час разом. На заробітки він у період 1990-1991 р.р. не їздив, періодично його бачила, проводив час із її чоловіком.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України.

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_7 , у тому числі станом на 24 серпня 1991 року, має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявник не може.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України.

Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 293-295 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити .

Встановити юридичний факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українськ Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ