Справа № 212/1734/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши в загальному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

встановив таке.

До суду звернулася позивачка із зазначеним позовом. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін; витребував копію спадкової справи. 21 квітня 2025 року суд закрив підготовче провадження.

Сторони скористалися можливістю обмінятися змагальними документами та участі в процесі розгляду справи.

В судовому засіданні 21.04.2025 на підставі ст. 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши дату і час його проголошення: 30 квітня 2025 року об 11:30 год.

Позиції сторін.

Позивачка просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з квартири: АДРЕСА_1 , та житлового будинку АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтувала таким. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама ОСОБА_2 , після якої залишилося майно, про яке йдеться в позові. Позивачка єдина спадкоємиця після смерті матері; заповіту не було. Для оформлення спадкових прав позивачка звернулася до державного нотаріуса, однак отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів. В неї є лише частина з документів, які треба було подати нотаріусу. Оригінали правовстановлюючих документів вона оформити не може, оскільки місто Часів Яр входить до переліку міст, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої владні повноваження. Внаслідок цього вона змушена звернутися до суду.

Відповідач 05.03.2025 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника; просив винести судове рішення згідно з нормами матеріального та процесуального права (а. с. 42).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а. с. 13), яка була матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 14), свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 15).

Згідно з Довідкою Бахмутського БТІ № 06/135 від 28.06.2024 (а. с. 19) станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок загальною площею 64 кв. м., житловою площею 50,8 кв. м. з господарськими спорудами та побудовами: гараж- літ. Б, літня кухня літ. В, сараї літ. Г, Е, Ж, душова літ. Д, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду від 28.05.2008 по справі № 2-2474-2008, про що зроблено запис в реєстровій книзі № 10-1531; дата реєстрації права власності 11.05.2010.

Будинкова книга (а. с. 16-18) містить записи про реєстрацію позивачки в зазначеному будинку, зокрема, з 05.10.2006.

У паспорті позивачки міститься відмітка про її реєстрацію з 19.05.2000 за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 7).

Згідно з відповідями на запити суду від 26.03.2025, 29.04.2025 право власності на будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.05.2010; власник - ОСОБА_2 ; форма власності приватна, частка власності 1/1; підстава виникнення: рішення суду, 2-3574-2008, 28.05.2008, Артемівський міський суд Донецької області.

Отже, право власності на будинок, про який йдеться, виникло та зареєстроване за матір`ю позивачки у 2010 році; відомості наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з Довідкою Бахмутського БТІ № 06/136 від 28.06.2024 станом на 31.12.2012 право власності на квартиру загальною площею 44,53 кв. м., житловою площею 30,2 кв. м. розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1994, виданого органом приватизації Часовоярського державного вогнетривкого комбінату, про що зроблено запис в реєстровій книзі № 4-1036; дата реєстрації права власності 17.11.1994. Відомості у технічному паспорті (а. с. 20-22) щодо самої квартири аналогічні зазначеним у Довідці № 06/136; власником зазначено ОСОБА_2 . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 04.11.1994 (а. с. 23) квартира, про яку йдеться, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності; загальна площа квартири - 44,53 кв. м.; свідоцтво видане органом приватизації Часовоярськиго державного вогнеупорного комбінату згідно наказу від 28.10.1994 № 530 (а. с. 23). Згідно з Довідкою № 553 від 15.09.2010, виданою ВРЖП ОСОБА_2 зазначена як володілець квартири, про яку йдеться, та єдиною зареєстрованою в квартирі особою (а. с. 24).

Згідно з відповіддю на запит суду від 26.03.2025 (а. с. 52) ОСОБА_2 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2024 позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на будинок та квартиру після матері ОСОБА_2 через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а щодо будинку через ненадання технічного паспорту на нього (а. с. 12).

Як свідчать матеріали витребуваної судом спадкової справи № 625/2022, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті свої мами ОСОБА_2 до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори 12.07.2022. У спадковому реєстрі наявна спадкова справа 69463100 (згідно з Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі). Про інших спадкоємців (потенційних або реальних) у спадковій справі інформація відсутня. В судовому засіданні позивачка запевнила суд, що інших спадкоємців після смерті її мами немає; вона єдина донька і спадкоємиця. 05 жовтня 2025 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоодержану пенсію після своєї мами ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши надані докази, встановив, що право власності матері позивачки ОСОБА_2 на квартиру, про яку йдеться у позові, виникло в результаті процедури приватизації; право власності зареєстроване 17.11.1994. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було прийнято 01.07.2004. Згідно з ч. 5 ст. 3 зазначеного Закону в редакції на час його прийняття право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою; відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Отже, наступна реєстрація права власності матері позивачки у відповідних реєстрах пов`язувалася лише з добровільним зверненням або з необхідністю вчиняти правочини з таким нерухомим майном.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про виникнення у матері позивачки, незважаючи на відсутність актуальних відомостей про таке майно у державних реєстрах, права власності на квартиру, про яку йдеться.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця належать до першої черги спадкування за законом.

Згідно зі ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини 12.07.2022, то вона виконала вимогу закону про подання заяви в шестимісячний строк.

Відомості про інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які звернулися за прийняттям спадщини - відсутні.

Враховуючи досліджені докази, встановлені обставини, суд дійшов висновку про: виникнення права власності у матері позивачки ОСОБА_2 на об`єкти нерухомості, про які йдеться у позові (будинок та квартиру), підтвердження обставин родинних відносин (позивачка донька ОСОБА_2 ) та своєчасного звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Отже, є підстави для задоволення позову.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з квартири: АДРЕСА_1 , та житлового будинку АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце фактичного перебування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Часовоярська міська військова адміністрація; місцезнаходження: 84551, Донецька область, м. Часів Яр, вул. Цілинників, 1; код 04052867.

Рішення суду складено та підписано 30 квітня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець