_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2798/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа : Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа : Одеська товарна біржа, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 07.06.1999 року на Одеській товарній біржі, реєстраційний номер 25369 між покупцем ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1986 року народження, на підставі Розпорядження Київської райадміністрації № 751 від 26.05.1999 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року вищевказана справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08.04.2025 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Учасники процесу сповіщені відповідно до вимог ст.ст.129,130,131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Козирєва Н.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, справу розглянути за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Одеської товарної біржи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належних чином повідомлених.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 07.06.1999 року між сторонами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1986 року народження, на підставі Розпорядження Київської райадміністрації № 751 від 26.05.1999 року, як продавцями та ОСОБА_5 , як покупцем, було укладено Договір купівлі продажу нерухомого майна № 25369, а саме квартири за АДРЕСА_1 . Зазначений договір був укладений на Одеській товарній біржі 07.06.1999 року та зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 08.06.1999 року , під № 349-стр.87-кн.313 пр. /а.с.12-13/.

При дослідженні Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 25369 від 07.06.1999 року та технічного паспорту вбачається, що квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 36,80 кв.м. та складається із однієї кімнати, житловою площею 19,9 кв.м./а.с.13,14/

Із позову вбачається, що після укладання Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 25369 від 07.06.1999 року відповідачі передали позивачу ключі від квартири АДРЕСА_1 та звільнили квартиру, а ОСОБА_5 вселилась, проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.07.2024 року, актовий запис №5314./а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в яку входить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 25369, зареєстрованого Одеською товарною біржею 07.06.1999 року, реєстраційний запис було зроблено 07.06.1999 року за реєстровим № 25369.

Із позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним сином та спадкоємцем за заповітом від 23.11.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Степановою І.А., зареєстровано в реєстрі 23.11.2008 року за № 6186.

Із заповіту вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на випадок своєї смерті заповіла своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ./а.с.10/

У встановлений законом строк, позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Сальнікової З.В. із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак позивачу письмово за № 4286/02-14 від 15.11.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не відповідає вимогам законодавства, яке діяло на час укладення цього договору та рекомендовано звернутись з позовом до суду./а.с.11/.

Таким чином, перешкодою в оформленні спадщини позивачу став факт того, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Одеській товарній біржі 07.06.1999 року, не був посвідчений нотаріально відповідно до законодавства, яке діяло на час укладення договору, у зв`язку з чим позивач, як єдиний спадкоємець після смерті його матері ОСОБА_5 змушений звернутись до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як з боку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування ОСОБА_5 квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , тобто виконали всі істотні умови договору купівлі - продажу.

Правовідносини з приводу укладання договору купівлі-продажу у 1999 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст.ст.47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, тобто договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ст.47 ЦК України /ред.1963р./, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивач внаслідок купівлі-продажу квартири набув право власності на неї.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України/в редакції 1963р./, ст. ст. 12, 13, 19,81,131,223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа : Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №25369 від 07.06.1999 року, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 1986 року народження, на підставі Розпорядження Київської райадміністрації № 751 від 26.05.1999 року, на Одеській товарній біржі і зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 08.06.1999 року, під № 349 стр.87-кн.313 пр.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.04.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко