УХВАЛА

29 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 127/8793/22

провадження № 61-12320ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г. В., прокурорів Вінницької окружної прокуратури Посвалюка Я. І., Іванішина Д. В., старшого слідчого слідчого відділу Лівобережного відділення поліції Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Пахольчак А. О., Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

УСТАНОВИВ:

1. 21 серпня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/8793/22.

2. Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків. Позивач повинен був: подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням підстав для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку; подати уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету, місця проживання чи перебування старшого слідчого слідчого відділу Лівобережного відділення поліції Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Пахольчак А. О. та дати отримання ним копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції; надати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

3. 24 жовтня 2024 року позивач подав до Верховного Суду заяву щодо виконання ухвали від 25 вересня 2024 року, до якої додав уточнену касаційну скаргу та чотири копії цієї скарги.

4. В уточненій касаційній скарзі позивач зазначив про відсутність у нього електронного кабінету та вказав місце перебування старшого слідчого слідчого відділу Лівобережного відділення поліції Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Пахольчак А. О., а також дату отримання ним копії оскаржуваної ухвали.

5. У поданій до Верховного Суду заяві позивач просив поновити йому строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що 30 вересня 2022 року він отримав копію ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року і в цей же день вже звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Проте ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року таку касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Надалі позивач ще неодноразово звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами на цю ж ухвалу суду апеляційної інстанції, але такі скарги також були йому повернуті. З огляду на викладене позивач вважає, що строк на касаційне оскарження був ним пропущений не з його вини, тому має бути поновлений. Також позивач зазначив, що надати докази отримання копії оскаржуваної ухвали не має можливості, оскільки поштовий конверт під час виконання ухвали від 08 січня 2024 року він надіслав на адресу Верховного Суду і той не повернувся.

6. За наведених позивачем обґрунтувань підстави для поновлення строку на касаційне оскарження Верховний Суд визнав неповажними з огляду на такі обставини. 21 серпня 2024 року позивач тринадцятий раз подав касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року, проте не обґрунтував, чому попередні касаційні скарги були подані ним з порушенням вимог, передбачених статтею 392 ЦПК щодо форми та змісту касаційної скарги, і чому такі вимоги не були ним виконані. Разом з тим, позивач не навів визначених у частині третій статті 394 ЦПК випадків, за яких можливим є касаційне оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного його тексту, та не надав відповідних доказів.

7. Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2024 року позивачу продовжено строк на усунення недоліків його касаційної скарги. Позивач повинен був навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтувати наявність випадків, за яких можливим є касаційне оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного його тексту, та надати відповідні докази і ще одну копію уточненої касаційної скарги.

8. 16 грудня 2024 року позивач подав до Верховного Суду заяву щодо виконання ухвали від 13 листопада 2024 року, до якої додав копію уточненої касаційної скарги. У заяві позивач просив продовжити йому строк на виконання ухвали від 13 листопада 2024 року у зв`язку з тим, що 16 грудня 2024 року він надіслав до Вінницького міського суду Вінницької області, де знаходяться матеріали справи № 127/8793/22, запит про надання інформації про дату отримання ним ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року, отримання відповіді на який потребує часу.

9. Ухвалами Верховного Суду від 10 січня та від 10 лютого 2025 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків його касаційної скарги.

10. 17 березня на адресу Верховного Суду надійшла заява позивача у якій він знову просить продовжити йому строк на усунення недоліків, посилаючись на те, що 10 березня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області повідомив його, що матеріали цивільної справи № 127/8793/22 були направлені до Вінницького районного суду Вінницької області. Враховуючи викладене, він невідкладно звернувся до вказаного суду з вимогою надати йому докази про точну дату отримання ним ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року та чекає відповіді.

11. Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

12. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК).

13. Верховний Суд вважає, що заявлене позивачем клопотання слід задовольнити та продовжити на десять днів із дня вручення йому копії цієї ухвали встановлений процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині подання заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтуванням наявності випадків, за яких можливим є касаційне оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного його тексту.

14. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК).

15. За відсутності належного обґрунтування наявності випадків, за яких можливим є касаційне оскарження судових рішень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, та доказів для їх підтвердження суд відмовляє у відкритті касаційного провадження згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 261, 390, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків його касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/8793/22.

2. Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути наявні у касаційній скарзі недоліки шляхом подання заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтуванням наявності випадків, за яких можливим є касаційне оскарження судового рішення після спливу одного року з дня складення повного його тексту.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко