Провадження № 2/712/694/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ГАНДЖА В.І.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Мліївської сільської ради (адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Мліїв, вул. Данила кушніра 84) про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з із відповідачем по справі ОСОБА_3 , перебував в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2007 року. 11 травня 2010 року шлюб між ними було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №194, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 11 травня 2010 року серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Вказує, що з часу припинення спільного проживання з ОСОБА_3 (2010 рік), їхній син, ОСОБА_4 , залишився проживати разом з матір`ю у м. Черкаси. Він часто навідував дитину. Однак, під час чергового візиту, в березні 2013 році, до помешкання колишньої дружини по АДРЕСА_2 , для зустрічі з сином, вдома він застав лише відповідачку, а дитини не було в помешканні, після запитання де дитина, ОСОБА_3 відповіла, що не знає де неповнолітній син знаходиться. Після цього він звернувся до відділу поліції з приводу зникнення неповнолітньої дитини, де йому повідомили працівники відділення поліції, що дитина знаходиться у них, так як працівники поліції знайшли малолітню дитину, яка була зовсім сама, вночі на лавочці біля залізничного вокзалу. Після цього випадку він відразу ж забрав сина до себе.
На даний час, дитина знаходиться на його утриманні та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою № 57 від 04.07.2024 року.
Вихованням сина, ОСОБА_4 , займається лише він, що також підтверджується довідкою Старосільського ліцею Мліївської сільської ради від 04.07.2024 року № 36.
З моменту, коли син почав проживати з ним, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Фактично, з 2016 року відповідачка жодного разу не відвідала дитину і навіть не спілкувалася по телефону. В даний час її останнє відоме місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 . Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачкою ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків
Разом з тим, з початку проживання дитини з ним (з 2013 року) відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Фактично всі витрати пов`язані з забезпеченням дитини він несе сам. Вважає, що вона має можливість і повинна сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Ніяких домовленостей з відповідачкою, з приводу сплати аліментів на дитину у них не має.
У зв`язку з цим, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини, від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою від 02 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляд в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 13 лютого 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Адвокат позивача Салій С.А. до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що з 29 червня 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 11 травня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №194, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 11 травня 2010 року серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
В позові позивач зазначає, що з часу припинення спільного проживання з ОСОБА_3 (2010 рік), їхній син, ОСОБА_4 , залишився проживати разом з матір`ю у м. Черкаси. Він часто навідував дитину. Однак, під час чергового візиту, в березні 2013 році, до помешкання колишньої дружини по АДРЕСА_2 , для зустрічі з сином, вдома він застав лише відповідачку, а дитини не було в помешканні, після запитання де дитина, ОСОБА_3 відповіла, що не знає де неповнолітній син знаходиться. Після цього він звернувся до відділу поліції з приводу зникнення неповнолітньої дитини, де йому повідомили працівники відділення поліції, що дитина знаходиться у них, так як працівники поліції знайшли малолітню дитину, яка була зовсім сама, вночі на лавочці біля залізничного вокзалу. Після цього випадку він відразу ж забрав сина до себе.
На даний час, дитина знаходиться на його утриманні та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою № 57 від 04.07.2024 року.
Вихованням сина, ОСОБА_4 , займається лише він, що також підтверджується довідкою Старосільського ліцею Мліївської сільської ради від 04.07.2024 року № 36.
Позивач також вказує, що з моменту, коли син почав проживати з ним, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Фактично, з 2016 року відповідачка жодного разу не відвідала дитину і навіть не спілкувалася по телефону. В даний час її останнє відоме місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 . Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачкою ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків
Позивач вказує, що з початку проживання дитини з ним (з 2013 року) відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Фактично всі витрати пов`язані з забезпеченням дитини він несе сам. Вважає, що вона має можливість і повинна сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Ніяких домовленостей з відповідачкою, з приводу сплати аліментів на дитину у них не має.
Згідно Висновку від 18.12.2024 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мліївської сільської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по причині невиконання нею своїх батьківських обов`язків.
Отже, дані факти свідчить про свідоме не бажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Враховуючи викладене, а саме те, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої дитини, нею не займається, не виховує, не створює нормальні умови для її утримання, не цікавиться її життям та здоров`ям, суд вважає, що позовна заява в цій частині підлягає до задоволення.
Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Зважаючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164, 166 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд
Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (актовий запис № 62 від 04 жовтня 2007 року по виконавчому комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ: