Справа № 634/1316/24
Провадження № 2-о/634/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Єрьоміної О.В.,

при секретарі: Литвиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України, Служба у справах дітей Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області про встановлення факту батьківства,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обгрунтування якої зазначив, що проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 . За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, перебували в усталених відносинах, притаманних подружжю, вели спільне господарство, формували спільний сімейний бюджет, були пов`язані спільним побутом. За час спільного проживання заявника та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувався про нього, матеріально забезпечував, всебічно сприяв її фізичному і моральному розвитку.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику для отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час воєнного стану, захищаючи Батьківщину, відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168.

У зв`язку із викладеним з урахуванням уточнень заявник просив встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа: представник Міністерство Оборони України у судове засідання не з`явився, через підсистему Електронний суд надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив залишити без розгляду заяву, оскільки у заявника фактично виник спір з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви у порядку окремого провадження.

Заінтересована особа представник Служби у справах дітей Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, з урахуванням висновку експерта вважав за доцільне встановити факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, заслухавши думку заявника, його представника, представника заінтересованої осіб Служби у справах дітей Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293,ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначені ч.1ст.315 ЦПК України, зокрема родинних відносин між фізичними особами (п. 1).

У відповідності до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Факт визнання батьківства або факт батьківства встановлюється, зокрема, з метою отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, прийняття спадщини, а також для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Тобто, встановлення цього факту пов`язано з подальшими цивільними правами та обов`язками, законом прямо передбачено встановлення факту батьківства в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.2019 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 . (а.с. 8)

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. (а.с. 46).

Згідно довідки Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 20.08.2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 6).

Згідно висновку експерта відділу судово-медичної лабораторії ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №106-МГ від 26.02.2025 року вірогідність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, складає не менше 99,9999%.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 715 від 05.08.2024 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.08.2024 року, сповіщення сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув під час стрілецького бою біля с. Володимирівка Сумського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,11,18).

Згідно ч. 1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цьогоКодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Стаття 130 СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу.

Факт батьківства ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому засіданні підтверджується письмовими доказами, наданими заявником, висновком експерта.

Суд вважає достатніми докази, які були надані підтвердження того факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, а також те, що заява про встановлення факту батьківства породжує юридичні наслідки для подальшого оформлення права, необхідного заявнику, на отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час воєнного стану, захищаючи Батьківщину,а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо клопотання заінтересованої особи - Міністерство оборони України, про залишення заяви без розгляду, виходжу з такого.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 293 ЦПК України), тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Суб`єкти права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначені у пункті 4 статті 16-1 цього Закону: члени сім`ї загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Міністерство оборони України, відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є суб`єктом, що призначає і виплачує одноразову грошову допомогу суб`єктам права на таку допомогу.

Спір про право може виникнути виключно між суб`єктами цивільного права, тобто особами, визначеними у пункті 4 статті 16-1 цього Закону.

Вважаю, що між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання виплат за загиблого військовослужбовця, оскільки міністерство є суб`єктом виплати, а не суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 644/1574/23; від 21.02.2024 у справі № 303/5724/22; від 07.02.2024 у справі № 519/339/23.

Рішення суду про встановлення юридичного факту батьківства загиблого військовослужбовця відносно дитини надасть їй можливість підтвердити свій статус, як суб`єкта права на отримання передбаченої законодавством соціальної виплати, проте, жодних спорів при розгляді даної заяви із суб`єктом владних повноважень у неї не виникає, а тому не підлягає задоволенню клопотання про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 258-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.04.2025 року.

Суддя: