ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/68/25 Справа № 701/228/24
УХВАЛА

28 квітня 2025 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Сіренко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої О.В., стягувач - ОСОБА_1 , на дії органу примусового виконання,

в с т а н о в и в :

01.04.2025 до Черкаського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга Кулібаби А.Б. (сформована в системі «Електронний суд» 31.03.2025), зареєстрована за вх. № 3616/25-Вх.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2025, визначено колегію суддів: Новіков О.М. - суддя-доповідач і судді Гончар Н.І., Карпенко О.В.

Цього ж дня - 01.04.2025 від ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» до Черкаського апеляційного суду надійшов документ під назвою «Апеляційна скарга», зареєстрований за вх. № 3662/25-Вх., по тексту якого ОСОБА_2 зазначає, що 31.03.2025 ним через електронний кабінет системи «Електронний суд» була направлена апеляційна скарга на ухвалу судді Маньківського районного суду Черкаської області Калієвського І.Д. у справі № 701/228/24 (провадження № 4-с/701/1/25) від 12.03.2025. Однак в ході підготовки апеляційної скарги було допущено механічну помилку, а саме неправильно вказано дату винесення ухвали та номер провадження - № 4-с/701/3/25 від 29.01.2025, хоча дата винесення оскаржуваної ухвали 12.03.2025, провадження № 4-с/701/1/25. Відтак, просив скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/228/24 (провадження № 4-с/701/1/25) від 12.03.2025.

10.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху з підстав відсутності доказів направлення апеляційної скарги, зареєстрованої за вх. № 3662/25-Вх іншим учасникам справи.

22.04.2025 до Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги, які були зазначені в ухвалі від 10.04.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.04.2025).

Ухвалами Черкаського апеляційного суду від 24.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд апеляційної скарги на 22.05.2025 на 10:00 год.

24.04.2025 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала заяву про відвід судді Новікова О. М.

У заяві про відвід ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 , всупереч ст. 364 ЦПК України, подав уточнену апеляційну скаргу поза встановлений законодавством строк.

Крім того, у заяві про відвід від 24.04.2025 зазначено: «після двох заявлених мною відводів судді Новікову О. М., в яких я двічі вказувала, що такого виду заяви як «уточнення» апеляційної скарги не передбачено ЦПК України, суддя Новіков О.М. знову, у черговий раз виходить за межі вимог заяв та скарг ОСОБА_2 та замість ОСОБА_2 в черговий раз виправляє та коректує його заяви, діючи в інтересах ОСОБА_2 вказує, що останній ніби-то подав виправлення, яке подане поза строком, передбаченим ст. 364 ЦПК України, про що в ухвалі суду від 24.04.2025 не вказано, та в подальшому відкрив апеляційне провадження по справі».

Вказані обставини, на думку заявниці, викликають сумнів в ухваленні суддею Новіковим О.М. законного, обґрунтованого та мотивованого рішення.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.04.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О.М. визнано необґрунтованою та передано матеріали цивільної справи для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 вказану справу для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О.М. розподілено судді Сіренку Ю.В.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова О.М., суддя приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи наявність підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, суддя доходить висновку про відсутність підстав стверджувати, що суддя Новіков О.М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зміст заяви ОСОБА_1. про відвід судді Новікова О.М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36 ЦПК України.

Фактично доводи заявниці зводяться до незгоди із прийнятим суддею процесуальним судовим рішенням в цій справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України, не є підставою для відводу, а є виключно реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України, і не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Суддя зазначає, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Враховуючи викладене, суддя доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1. про відвід судді Новікова О.М. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої О.В., стягувач - ОСОБА_1 , на дії органу примусового виконання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Сіренко