Справа № 467/216/25
Провадження № 2/467/156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

представника відповідача Кучерявої Т.Ю.

(у режимі відеоконференції з власних технічних засобів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

18.02.2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) №08.06.2024-100000667.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 12000 грн., строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. За видачу та обслуговування кредиту споживач сплачує комісію в розмірі 20% від суми кредиту, що становить 2400 грн. Неустойка в розмірі 120 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми.

Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 37200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 12000 грн., заборгованість за процентами 16800 грн., заборгованість за комісією 2400 грн., неустойка 6000 грн.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімової О.М. від 26.02.2025 року відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.03.2025 року від представника відповідача, адвоката Кучерявої Т.Ю., надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила про визнання відповідачем позову у частині заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12000 грн. Проти задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» в частині суми заборгованості за відсотками 16800 грн., комісії 2400 грн., неустойки 6000 грн. заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. Посилаючись на положення ст. 2, 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» вказувала на заборону встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, незалежно від

обізнаності споживача щодо зазначених умов договору. Вважала умови кредитного договору про встановлення комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у сумі 2400 грн. нікчемними, з огляду на позицію ВП ВС у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, та у подібних справах. Ставку відсотків за кредитним договором вважала завищеною, вказуючи, що згідно положень ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Щодо незаконності нарахування неустойки посилалась на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про звільнення позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України у період дії воєнного стану.

Від представника позивача, ОСОБА_2 , 24.03.2025 року надійшла відповідь на відзив, у якій представник просив позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задовольнити в повному обсязі. Стосовно аргументів відповідача про неправомірність нарахування комісії зазначив, що таке нарахування погоджено сторонами у кредитному договорі та відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування». Розмір денної процентної ставки за кредитним договором погоджений сторонами та становить 1% на день, що відповідає вимогам зазначеного закону. Неустойка нарахована позивачем правомірно, так як п. 6.1. ЗУ «Про споживче кредитування», який передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення платежів за кредитним договором у період воєнного стану виключено відповідно до закону №3498-ІХ від 22.11.2023 року.

Розпорядженням керівника апарату Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.03.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року справа передана на розгляд судді Догарєвій І.О.

Ухвалою судді від 03.04.2025 року справа прийнята до провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Кучерява Т.Ю., не заперечуючи факту укладення ОСОБА_1 кредитного договору №08.06.2024-100000667 та отримання грошових коштів в розмірі 12000 грн. позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» визнала частково, в частині стягнення за основною сумою боргу 12000 грн. В іншій частині позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Наполягала на тому, що умова кредитного договору про сплату комісії є нікчемною незалежно від обізнаності відповідача, а норма закону щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення платежів за кредитним договором у період воєнного стану є діючою.

Дослідивши матеріали справи, позиції сторін, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

08.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 08.06.2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е844», відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) укладено кредитний договір №08.06.2024-100000667 від 08.06.2024 року.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії (пункт 3.1 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).

Сума кредиту 12000 грн. Строк на який надається кредит 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 25.10.2024 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 5355-28ХХ-ХХХХ-1130 (преамбула, п. 2, 3, 4 Заявки).

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 5 Заявки).

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,87% = (14672,86/12000)/140 х 100% (п. 6 Заявки).

Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2400 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується та обліковується в день видачі кредиту (п. 8 Заявки).

Неустойка - 120 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.13 Заявки).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7910,06%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 26672,86 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 14672,86 грн. (п.12 Заявки).

Аналогічні положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем 08.06.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е844», яким підтверджено, що відповідач ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданими, виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.

Перерахування коштів у розмірі 12 000 грн. підтверджено квитанцією від 08.06.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» та не заперечується відповідачем.

Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.

Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір №08.06.2024-100000667 від 08.06.2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Е844.

Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 12000 грн. строком на 140 днів, тобто до 25.10.2024 року, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором, а також неустойку у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором.

08.06.2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не заперечував.

Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №08.06.2024-100000667 від 08.06.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 складається із основного боргу 12000,00 грн., процентів 16800,00 грн., комісії 2400,00 грн., неустойки 6000,00 грн., а всього 37200,00 грн.

Встановивши укладення сторонами кредитного договору, строк користування кредитом, а також неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, суд зробив висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» за вказаним кредитним договором заборгованості за основним боргом в розмірі 12000,00 грн. та за процентами за користування кредитом у розмірі 16800,00 грн., відповідно до умов кредитного договору, виходячи із розрахунку: 12000,00 грн. сума кредиту х 1% процентна ставка х 140 днів = 16800,00 грн.

Заперечення представника відповідача щодо завищення відсоткової ставки за кредитним договором суд відхиляє, оскільки представником відповідача хибно розтлумачені норми ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».

Так, ч. 4, 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:

ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де

ДПС - денна процентна ставка;

ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;

ЗРК - загальний розмір кредиту;

t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Як вже зазначалось вище, за умовами кредитного договору процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,87% = (14672,86/12000)/140 х 100% (п. 6 Заявки, розділ 5 Паспорту споживчого кредиту).

Отже, розмір денної процентної ставки за договором №08.06.2024-100000667 від 08.06.2024 року, розрахований за формулою, відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитуваня», не перевищує максимального розміру, встановленого ч. 5 ст. 8 цього Закону, а заперечення відповідача у цій частині є безпідставними.

Оцінюючи заперечення представника позивача в частині незаконного нарахування комісій суд зазначає наступне.

Електронний кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 від 08.06.2024 року №08.06.2024-100000667 складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). Пунктом 8 заявки споживача ОСОБА_1 від 08.06.2024 року встановлена комісія в розмірі 20%, пов`язана з наданням кредиту (економічна сутність плата за надання Кредиту).

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила).

Відповідно до пункту 5 Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супровідних послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Згідно з додатком 1 до Правил передбачена методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Додатком 2 до Правил до платежів за додаткові та супровідні послуги банку віднесено, у тому числі, комісії.

Правила розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредиту (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) указано, зокрема, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

За таких обставин, суд, враховуючи наведені положення Закону України «Про споживче кредитування» та правові позиції Великої Палати Верховного Суду вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача визначеної в договорі комісії в розмірі 2400,00 грн. також підлягають до задоволення.

Водночас, позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 6000,00 грн., суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.

Враховуючи викладене суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 31200,00 грн., що складається із основного боргу 12000,00 грн., процентів 16800,00 грн., комісії 2400,00 грн.

Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2031,33 грн. (2422,40 х 83,87%).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А; ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 31200 (тридцять одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А; ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2031 (дві тисячі тридцять одна) гривня 33 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва