Справа № 357/4182/25
Провадження № 2/357/2921/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 31 жовтня 1987 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу неповнолітніх дітей не має, сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося, у стосунках зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, виникають непорозуміння, а тому позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 03.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. (а.с. 13)

Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, 18.04.2025 ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 31 жовтня 1987 року зареєстрували шлюб, у відділі запису актів громадянського стану виконкому Білоцерківської міськради народних депутатів Київської області, актовий запис № 1628, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння та підтримка. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Відповідач не просила повернути їй дошлюбне прізвище, а тому після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « ОСОБА_3 ».

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112,113,115 СК України, ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258- 265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 жовтня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану виконкому Білоцерківської міськради народних депутатів Київської області, актовий запис № 1628 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола