Провадження № 22-ц/801/922/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 рокуСправа № 127/27691/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Кахно О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/27691/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради», за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» про скасування наказу в частині та стягнення заробітної плати,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бортко Василя Федоровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Дернової В. В., -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» про скасування наказу в частині та стягнення заробітної плати та відповідно до уточнених позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати Наказ Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» №1/Х-ОС від 04.01.2021 в частині, а саме визнати незаконним включення ОСОБА_1 до переліку (списку) водіїв Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги», яким з 01.01.2021 року установлено щомісячну надбавку за класність в розмірі 0 відсотків та виключити ОСОБА_1 з переліку (списку) водіїв Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги», яким з 01.01.2021 року установлено щомісячну надбавку за класність в розмірі 0 відсотків»; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 ненараховану та невиплачену заробітну плату у розмірі 48 614,35 грн.; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 10 000,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що починаючи з січня 2021 року йому неправомірно не виплачувалася надбавка за класність.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради», за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» про скасування наказу в частині та стягнення заробітної плати відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бортко Василь Федорович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

У скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд першої інстанції надав неправильну оцінку доказам, які мітяться в матеріалах справи, а висновки викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування такого рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бартко В.Ф. апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовільнити на підставі доводів викладених в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник відповідача - Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» Підвербна Г.Я. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи - Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» - у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги на рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2013 року позивача ОСОБА_1 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів 1 класу Хмільницької підстанції швидкої медичної допомоги Хмільницької СШМД Вінницької обласної Ради по переводу з КУ «Хмільницька ЦРЛ», що підтверджується витягом з наказу Хмільницької підстанції швидкої медичної допомоги від 07.03.2013 року № 3-ОС «Про прийняття на роботу працівників» (т. 1, а.с. 27).

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» від 02.01.2020 року № 1/Х-ОС «Про кадрові питання» з 02.01.2020 року ОСОБА_1 було переведено з філії комунальної установи Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» у філію комунального некомерційного підприємства Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» на посаду водія автотранспортних засобів з виплатою за керування санітарним транспортом доплати у розмірі 20% посадового окладу з 01.01.2020 року (т. 1, а.с. 185); позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним наказом (т. 1, а.с. 186).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При цьому, Колективним договором комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» на 2020-2024 року (п. 4.1.8.) передбачено встановлення надбавок: водіям автотранспортних засобів за класність до тарифної ставки за фактично відпрацьований час: водіям ІІ класу 10%; водіям І класу 25% (т. 1, а.с. 66).

Впродовж січня-грудня 2020 року позивачеві ОСОБА_1 виплачувалася надбавка за класність у розмірі 25% від окладу, що підтверджується відповідними розрахунковими листами (т. 1, а.с. 31).

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» від 04.01.2021 року № 1/Х-ОС «Про кадрові питання» з 01.01.2021 року водію автотранспортних засобів філії «Хмільницька СЕМД» ОСОБА_1 було установлено щомісячну надбавку за класність в розмірі 0 відсотків (т. 1, а.с. 49).

Починаючи з січня 2021 року позивачеві ОСОБА_1 надбавка за класність не виплачувалася, що підтверджується відповідними розрахунковими листами (т. 1, а.с. 32-37).

Судом установлено, що підставою для припинення виплати з січня 2021 року ОСОБА_1 надбавки за класність (25% від окладу), як водію 1 класу були такі обставини.

По-перше, як вбачається з Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 11.03.2011 року, останньому було присвоєно такі категорії водія: В1 (з 11.03.2011), В (з 11.05.1986), С1 (з 11.03.2011), С (з 11.05.1986), D1 (з 11.03.2011), D (з 11.05.1986) , CE (з 11.03.2011).

Як вбачається з Посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 25.08.2021 року, останньому було присвоєно такі категорії водія: В1(з 11.03.2011), В (з 11.05.1986), С1 (з 11.03.2011), С (з 11.05.1986), D1 (з 11.03.2011), D (з 11.05.1986), CE (з 11.03.2011), ВЕ (з 25.08.2021), С1Е (з 25.08.2021).

I і II класи присвоюються водіям на підставі норм примітки до пунктів 4-9 кваліфікаційної характеристики професії водія автотранспортних засобів, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 6 липня 2012 року № 374, які містяться у Випуску 69 «Автомобільний транспорт» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Примітками до зазначеної кваліфікаційної характеристики передбачено, що у процесі роботи суб`єкт господарювання може присвоювати водію кваліфікацію II чи I класу. Для присвоєння II класу у посвідченні водія має бути дозвіл на керування транспортними засобами категорій «B», «BE», «C», «CE» або «DE» («D»), а також безперервний стаж роботи водієм III класу в цього суб`єкта господарювання не менше трьох років. Для присвоєння I класу має бути дозвіл на керування транспортними засобами категорії «B», «BE», «C» «CE», «D», «DE», а також безперервний стаж роботи водієм II класу в цього суб`єкта господарювання не менше двох років.

Як вбачається з посвідчень водія ОСОБА_1 , категорія «ВЕ» була присвоєна йому лише 25.08.2021 року, а категорія «DE» до теперішнього часу не присвоювалася.

По-друге, відповідно до Методичних рекомендацій з питань безпеки автомобільних перевезень, затвердженими наказом Державного департаменту автомобільного транспорту України від 19 вересня 2003 року № 111, I та II класи присвоюються водіям кваліфікаційними комісіями підприємства під час кваліфікаційної атестації, до складу яких включається також працівник служби безпеки руху (пп. 8.7.3); рішення кваліфікаційної комісії затверджується наказом керівника підприємства (пп. 8.7.4); водіям, які пройшли перепідготовку (підвищення кваліфікації), видається посвідчення (пп. 8.7.5).

Однак, позивач ОСОБА_1 , отримавши категорію «ВЕ», яка є підставою для отримання кваліфікації водія ІІ класу, кваліфікаційну атестацію не пройшов та відповідне посвідчення не отримав.

По-третє, дійсно, як вбачається з витягу з наказу № 6 по КУ «Хмільницька ЦРЛ» від 22.08.2012 року, ОСОБА_1 , водію швидкої допомоги, була присвоєна кваліфікація водія першого класу категорії В1, ВС1, СД1, ДСЕ з 22 серпня 2012 року.

Однак, чинними нормативно-правовими актами України не передбачено норми щодо обов`язкового збереження класності водіям, присвоєної роботодавцем на попередньому місці роботи.

При цьому, посилання сторони позивача на п. 2 примітки до пунктів 4-9 Випуску 69 «Автомобільний транспорт» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, згідно якого зміни, що внесені цією редакцією Довідника, не можуть бути причиною для зміни суб`єктом господарювання раніше присвоєної водієві кваліфікації I чи II класу, не є релевантним спірним правовідносинам, оскільки стосується випадків, коли суб`єкт господарювання (теперішній, а не колишній роботодавець) присвоїв водієві відповідну кваліфікацію, чого у спірному випадку не відбулося.

Посилання сторони позивача на те, що впродовж усього 2020 року, тобто з часу переведення ОСОБА_1 на посаду водія автотранспортних засобів філії комунального некомерційного підприємства Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги», йому виплачувалася надбавка у розмірі 25% як водію І класу, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки роботодавець як не позбавлений права, так має обов`язок усувати допущені порушення/помилки, у тому числі, у питаннях оплати праці.

Як вбачається з Акту № 02-01-107/41 від 17.02.2021 року, складеного Управлінням держпраці у Вінницькій області за результатами проведення позапланового заходу державного контролю, при документальній перевірці порядку присвоєння класної кваліфікації водія ОСОБА_1 порушень не виявлено.

Враховуючи викладене, на переконання суду, щомісячна надбавка за класність у розмірі 0 відсотків була встановлена позивачеві ОСОБА_1 правомірно, а тому наказ Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» від 04.01.2021 року № 1/Х-ОС «Про кадрові питання» у відповідній частині скасуванню не підлягає.

Позовна вимога про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати у розмірі 48 614,35 грн. є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Також суд першої інстанції вірно зауважив, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовуються саме тим, що він має кваліфікацію водія І класу, тому, враховуючи передбачений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного процесу, суд не вправі оцінювати спірні правовідносини з погляду наявності чи відсутності у ОСОБА_1 кваліфікації водія ІІ класу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради», за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Філії комунального некомерційного підприємства «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» про скасування наказу в частині та стягнення заробітної плати слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для позивача, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бортко Василя Федоровича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області 13 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник