№2-о/337/123/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Зеленої Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 заявниця ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Зеленої Р.В., через систему «Електронний суд» звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2 та по час смерті чоловіка. Після смерті чоловіка вона звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у зв`язку з тим, що вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами і не надала документів на підтвердження їх спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка. У зв`язку з цим вона вимушена звернутись до суду з цією заявою. Так, з 19.03.1996 і по цей час вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ чоловік з 08.11.2003 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яку вони спільно придбали 23.05.2003. Незважаючи на різні місця їх реєстрації, вони постійно мешкали з чоловіком до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали один одного. Крім того, пенсія чоловіка була основним джерелом доходу їх родини, розмір його пенсії був значно більшим за її, вона отримує пенсію в розмірі 3727,88грн., а пенсія чоловіка складала 13315,47грн.

Просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Зелена Р.В. заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у заяві, просять заяву задовольнити повністю.

Додатково заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що в квартирі по АДРЕСА_3 вони жили родиною з 1995 року. Коди діти подорослішали, то стали жити окремо. Квартиру по АДРЕСА_4 вони з чоловіком придбали для дітей, зараз там проживає один із синів. Ця квартира була оформлена на ім`я чоловіка і він там прописався, але вони продовжували проживати по АДРЕСА_3 . Пенсія чоловіка була основним джерелом їх сімейного бюджету, він отримував 13тис.грн., вона 3700грн. Крім того, чоловік продовжував працювати, отримував зарплату десь 6тис.грн., поки не захворів (за рік до смерті). За рахунок доходу чоловіка трималась їх сім`я, вони сплачували комунальні послуги та здійснювали інші витрати. Після смерті чоловіка розмір її пенсії не дозволяє забезпечувати усі життєві потреби.

Представник заінтересованої особи - ГУ ПФУ в Запорізькій області Стручак С.В. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що з 27.02.1981 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі.

Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 08.11.2003.

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 23.05.2003 приватним нотаріусом ЗМНО Філіповою Л.П., реєстровий №1583, ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_5 .

Згідно копії паспорту заявниці ОСОБА_1 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.03.1996 по теперішній час.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим 02.03.2009 Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира АДРЕСА_6 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , кожному по 1/2 частці.

Заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 є/був отримувачами пенсії за віком.

Згідно з повідомленням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 08.04.2025 розмір пенсійної виплати, яку отримував померлий ОСОБА_2 на момент його смерті складала 13 394,95грн.

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області від 28.03.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 за період з березень 2024 лютий 2025 склав загалом 44 734,56грн., щомісячно по 3727,88грн.

Рішення ГУ ПФУ в Сумській області №53 від 05.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки за наданими нею документами вона та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами, факт перебування на утриманні чоловіка не підтверджено.

Згідно з декларацією про вибір лікаря №0000-15Т7-ТРЕ9, укладеною 12.07.2018 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сімейним лікарем КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ОСОБА_4 , адреса фактичного місяця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , довірена особа ОСОБА_1 .

Згідно з декларацією про вибір лікаря №0001-Т2КХ-6500, укладеною 13.05.2019 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сімейним лікарем ТОВ «Вітацентр» ОСОБА_5 , адреса фактичного місяця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , довірена особа ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , є сусідкою родини ОСОБА_7 . Вони разом отримали ордера та заселились до будинку в 1995, потім товаришували, разом відзначали свята, дні народження, одружували дітей. Кузнєцови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постійно проживали за цієї адресою до дня смерті ОСОБА_9 . В 2003 році вони купили квартиру по АДРЕСА_4 і ОСОБА_9 зареєструвався в ній, але продовжував жити по АДРЕСА_3 . Свого часу ОСОБА_10 працював на феросплавному заводі, його зарплата, а потім і пенсія були більшими ніж у ОСОБА_8 . Він постійно казав, що він кормилець в родині, працював навіть на пенсії, поки не захворів.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , є сусідкою родини ОСОБА_7 . Разом в цьому будинку вони мешкають з 1995 року, добре знають один одного, спілкувались постійно, товаришували. Спочатку ОСОБА_7 жили з дітьми, потім ті подорослішали та відселилися, ОСОБА_8 з ОСОБА_9 мешкали удвох до його смерті. Свого часу вони працювали, потім пішли на пенсію. Щодо розміру їх доходів вона нічого не знає.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.293, ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Згідно з ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги .

Відповідно до п.12 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п.б ч.3 ст.37 «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2 ..

Суд приходить до такого висновку, виходячи з того, що вказані особи були подружжям, тривалий час мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Ці дії носили постійний та систематичний характер. При цьому, ОСОБА_2 з 2003 року був зареєстрований за іншою, ніж заявниця ОСОБА_1 , адресою, що, в свою чергу, стало причиною відмови органами Пенсійного Фонду України в переході заявниці на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В той же час, реєстрація заявниці та її чоловіка за різними адресами сама по собі не спростовує факту їх спільного проживання та не є перешкодою для реалізації їх цивільних прав.

Також судом встановлено, що заявниця є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком, розмір якої останнім часом становить 3727,88грн. щомісячно. ЇЇ померлий чоловік також отримував пенсію за віком, розмір якої на момент смерті становив 13 394,95грн..

Як встановлено судом, заявниця одержувала від чоловіка суттєву матеріальну підтримку, його пенсія була основним і постійним джерелом існування родини, а після його смерті заявниця втратила це джерело і за законом має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами копіями паспортів заявниці та її чоловіка, свідоцтва про їх одруження, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , правоустановчих документів на житло, довідками ГУ ПФУ про розмір пенсії, поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Зазначені докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою, пояснення свідків є логічними та послідовними. Жодних підстав сумніватись в достовірності наявних доказів у суду немає, у зв`язку з чим тому суд приймає їх за основу при ухваленні цього рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

При цьому, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Встановити вказаний факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.29 ЦК України, ст.2,4,5,76-82,89,259,263-265,293,315 ЦПК України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

01.05.2025