Справа № 453/485/25
№ провадження 2/453/378/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
01 травня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області у
складі: головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш АІ.,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Дубаса Віталія Васильовича, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,-
27.03.2025 року керівник Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Дубас Віталій Васильович звернувся в суд в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до ОСОБА_1 , в якій просить:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області шкоду завдану державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у сумі 36 427 (тридцять шість тисяч чотириста двадцять сім) гривень 74 коп. з одночасним автоматичним розподілом коштів: 30 відсотків на рахунок спеціального фонду Державного бюджету, 20 відсотків на рахунок спеціального фонду Львівського обласного бюджету та 50 відсотків на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Славської селищної ради;
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 02.04.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 01.05.2025 року без учасників справи.
У ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 02.01.2025 року близько 10:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в лісовому масиві, розташованому у селі Хітар Стрийського району Львівської області, на території урочища «Ровені», в кварталі № 24 виділу № 5 майстерської дільниці № 3 Бескидського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісі, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання для власних потреб, всупереч вимогам п. п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою КМУ № 761 від 23.05.2007, ст. 69 Лісового кодексу України, без виданих уповноваженим органом документів (лісорубного квитка, ордеру), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручного інструменту, оснащеного двигуном внутрішнього згорання типу ланцюгової бензопили марки «STIHL 250», помаранчевого кольору, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «Смерека», діаметр пнів яких, згідно польової-перелікової відомості, становить 1- 32 см., 2- 36 см., 3- 37 см, які розкряжував на 21 колоду довжиною 1,5 метри та 1 метр.
Згодом ОСОБА_1 в період часу з 02.01.2025 року по 05.01.2025 року за допомогою саней перевіз зрубані дерева загальною кубомасою 1,81 м. куб. з лісового масиву на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав такі до моменту їх вилучення працівниками поліції - 14.01.2025 року.
Внаслідок незаконної порубки трьох дерев породи «Смерека» в урочищі ««Ровені» в кварталі № НОМЕР_1 виділу № 5 майстерської дільниці № 3 Бескидського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», що в лісовому масиві с. Хітар Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 заподіяв істотну шкоду інтересам держави на загальну суму 36 427 гривень 74 копійки.
Таким чином ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у лісі, перевезенні та зберіганні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Факт незаконної рубки ОСОБА_1 дерев підтверджується проведеними у ході досудового розслідування оглядами як зрубаної деревини за місцем проживання останнього, так і місця незаконної рубки. Розмір шкоди встановлений на підставі розрахунку шкоди, проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області. Разом з тим, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження шкода, заподіяна вчиненням зазначеного злочину ОСОБА_1 не відшкодована, позови з метою її відшкодування уповноваженим органом державної влади не заявлялися.
За таких обставин прокурор відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виконує субсидіарну роль, застосовуючи власні представницькі повноваження та звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної державі злочином, пов`язаним з незаконною порубкою дерев.
Відповідач ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав.
У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 і ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд зважує на наступне.
Приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно листа першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області від 17.03.2025 року за вих. №06-996, адресованого керівнику Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони В. Дубасу, Інспекція просить вжити заходи застосування представницьких повноважень, шляхом звернення до суду із відповідним позовом, з метою відшкодування шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення незаконної рубки.
З вказаного вбачається, що Державна екологічна інспекція у Львівській області, володіючи відповідними повноваженнями та достовірно знаючи про факти заподіяння шкоди, будучи органом, уповноваженим на виконання функцій держави у спірних правовідносинах не вжила заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, не пред`явила позовну заяву до суду до ОСОБА_1 , тобто самостійно не реалізувало це своє процесуальне право. А відтак, у відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, наявні всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18 за схожих обставин.
Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно з ч.2 ст. 24 Лісового кодексу України, збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.
За змістом положень ст.ст. 8-10 Закону України «Про рослинний світ», ст.ст. 65-70 ЛК України, використання природних рослинних ресурсів, зокрема й лісових, може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Заготівля деревини може здійснюватися лише в порядку спеціального використання на виділеній лісовій ділянці за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком.
Порядок спеціального використання лісових ресурсів та порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів затверджені постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів».
Приписами ст. 40 Закону України «Про рослинний світ», ст. 105 Лісового кодексу України, ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що особи, винні в порушенні природоохоронного законодавства несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно закону, зокрема за порушення лісового законодавства, що виразилось в незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів.
Статтею 107 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Відповідно до ст. 108 Лісового кодексу України, незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено устатті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду.
Так, матеріалами справи встановлено, що 02.01.2025 року близько 10:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в лісовому масиві, розташованому у селі Хітар Стрийського району Львівської області, на території урочища «Ровені», в кварталі № НОМЕР_1 виділу № 5 майстерської дільниці № НОМЕР_2 Бескидського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісі, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання для власних потреб, всупереч вимогам п. п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою КМУ № 761 від 23.05.2007, ст. 69 Лісового кодексу України, без виданих уповноваженим органом документів (лісорубного квитка, ордеру), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручного інструменту, оснащеного двигуном внутрішнього згорання типу ланцюгової бензопили марки «STIHL 250», помаранчевого кольору, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «Смерека», діаметр пнів яких, згідно польової-перелікової відомості, становить 1- 32 см., 2- 36 см., 3- 37 см, які розкряжував на 21 колоду довжиною 1,5 метри та 1 метр.
Згодом ОСОБА_1 в період часу з 02.01.2025 року по 05.01.2025 року за допомогою саней перевіз зрубані дерева загальною кубомасою 1,81 м. куб. з лісового масиву на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав такі до моменту їх вилучення працівниками поліції - 14.01.2025.
Відповідно до розрахунку з обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок вчинення незаконної рубки дерев породи смерека, виявленої в урочищі «Ровені» кварталу 24 виділу 5 майстерської дільниці №3 Бескидського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», згідно з «Таксами для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту сиро ростучих дерев», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008, загальна сума шкоди, спричиненої ОСОБА_1 незаконною порубкою дерев породи смерека, діаметрами (у корі) біля шийки кореня: 1) 30,1-34 см. (кількість 1 шт.); 2) 34,1-38 см. (кількість 2 шт.) становить 36 427,74 грн.
Згідно наявних в матеріалах справи протоколів огляду, проведених 14.01.2025 року слідчим СВ відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Добринським Ю.М. за участю понятих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 14.01.2025 року, під час огляду виявлено та вилучено: 21 сортимент породи смерека по 1,5 м. та 1 м., а саме: 16 сортиментів по 1,5 м. та 5 сортиментів по 1 м. різного діаметру, бензопилу марки «STIHL 250» помарачевого кольору, виявлено три пні із діаметрами: 1-32 см., 2-36 см., 3 -37 см., три пні породи «Смерека» із замірами: 1-32 см., 2-36 см., 3-37 см.
Згідно акту обміру самовільно зрубаної деревини, яка знаходиться на подвір`ї ОСОБА_1 , що в с. Хітар Стрийського району Львівської області, складеного майстром лісу Бескидського лісництва Славського ДЛГП «Галсільліс», загальна кубомаса зрубаної деревини становить 1,06 м?.
Як встановлено вище, збитки заподіяні ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства не відшкодовано та Державною екологічною інспецією у Львівській області цивільний позов не пред`явлено.
Відтак, за порушення вимог зазначеного законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища (незаконну лісопорубку) ОСОБА_1 повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування збитків, розмір яких обчислений згідно встановлених такс у сумі 36 427,74 грн.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цієюКонституцією.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 142 Конституції України, ч.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Згідно п. «ї» ч.1 ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Пунктом «г» частиною 4 статті 47 цього Закону передбачено утворення місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Згідно з ч.1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями64,66,69,69-1та71цьогоКодексузакріплені за місцевими бюджетами.
Згідно п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу Україниджерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міста Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 384/1080/16-ц.
Оскільки матеріалами справи доведено, що відповідачем внаслідок незаконної порубки дерев було завдану навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 36 427,74 гривень, між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою існує причинний зв`язок, доказів на спростування вини та спростування заподіяння шкоди на заявлену суму відповідачем суду не надано, відомостей про те, що вказана сума відшкодована таким також надано, у зв`язку із чим суд приходить висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону України підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 56, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281, 354 ЦПК України, суд,-
Позов керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Дубаса Віталія Васильовича, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області шкоду завдану державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у сумі 36 427 (тридцять шість тисяч чотириста двадцять сім) гривень 74 коп., шляхом її зарахування одержувачам:30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету, що складає суму 10 928,32 грн., 20% в дохід спеціального фонду Львівського обласного бюджету, що складає суму 7 285,55 грн., 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, що складає суму 18 213,87 грн
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя /