Провадження № 2/742/866/25
Єдиний унікальний № 742/1151/25
28 квітня 2025 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», представник позивача Столітній Михайло Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Свої вимоги аргументує тим, що 25.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем (позичальником) було укладено договір про надання кредиту №4418782, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту у розмірі 4100 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом, на строк 350 днів.
25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір відступлення права вимоги №25/10/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання кредиту №4418782 від 25.02.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал» (рішенням №251124/1 назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал».
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 05.03.2025 призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 11 год 00 хв 01 квітня 2025 року.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 30 хв 28 квітня 2025.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
25.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4418782, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту у розмірі 4100 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом, на строк 350 днів.
Відповідно до п.1.4.1 договору, стандартна процентна ставка становить 2,50 % у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки.
Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Відповідно до п.2.1 Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (а.с.22-31).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту ТОВ «Лінеура Україна» надало
кредит у розмірі 4100 грн, на строк 350 днів, зі сплатою процентів за користуванням кредитом: стандартна процентна ставка, відсотків річних 912,50% річних (2,50 % у день); реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 133839,05 %(а.с.34-36)
25 жовтня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»(а.с.80-84)
Рішенням №251124/1 назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал»(а.с.57-63,74)

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.10.2024 наданого ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором №4418782 від 25 лютого 2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №4418782 від 25 лютого 2024 в розмірі 31160 грн 00 коп, із них заборгованість за тілом кредиту -4100 грн, заборгованість за нарахованими відсотками-25010 грн; штрафні санкції 2050 грн(а.с.39-43)

Згідно з розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №4418782 від 25 лютого 2024 за період з 26.10.2024 по 09.02.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 10967 грн 50 коп виходячи із розрахунку (2,5 % (процентна ставка) х4100 грн 00 коп(сума основного боргу на яку нараховується процентна ставка))(а.с.44,45)

V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418782 від 25 лютого 2024 згідно з якого товариство надало їй кредит, а відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути відповідно до умов договору.

Відтак, до 08.02.2025 року відповідач мав, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплатити проценти.

25 жовтня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»( перейменовано на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал») укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітала».

Враховуючи викладене, Суд вважає, що оскільки відповідач не виконав умови договору та в установлені строки не здійснив погашення кредиту, то вимога про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 4100 гривень 00 коп підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення процентів за користування коштами.

Відповідно до умов Договору, відповідачу надано позику у розмірі 4100 гривень 00 коп зі сплатою відсотків, на строк 350 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5 % за 1(один) день користування.

Таким чином, суд констатує, що Позикодавець мав право нараховувати проценти за користування позикою протягом 350 днів з часу надання позики.

Однак, згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

При цьому ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, натомість відповідачу нараховувалися відсотки понад 1% в день (2.50%). Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству.

Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а договір позики було укладено 25 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418782 від 25 лютого 2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,5% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

З наданого ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами в період з 25.02.2024 по 08.02.2025 всього 244 дні та нарахована сума боргу в розмірі 31160 грн 99 коп із них заборгованість за тілом кредиту -4100 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 25010 грн; заборгованість за штрафами -2050 грн.

З наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418782 від 25 лютого 2024 за період з 26.10.2025 по 09.02.2025 відповідачу нараховувалась заборгованість за процентами всього за 107 календарні дні заборгованість становить виходячи із розрахунку (2,5 % (процентна ставка) 10967 грн 50 коп.

Враховуючи нікчемність умов договору щодо визначення процентної ставки в розмір 2,5 %, суд вважає, що з позивача за період з 25.02.2024 по 08.02.2025 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418782 від 25 лютого 2024 підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 10004 грн (4100( сума позики) х 1% х 244 днів (строк користування кредитом), а за період з 26.10.2025 по 09.02.2025 року 4387 грн (4100 грн( сума позики) х 1% х 107 днів), а всього заборгованість за процентами становить 14391 гривні.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про надання кредиту відповідачу та невиконання останнім обов`язку щодо виконання умов договору про повернення кредитних коштів, та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 18491 гривні, що складається з 4100 грн заборгованість за тілом позики, 14391 гривень - заборгованість за процентами.

VІ.Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково , а саме на 46,10 проценти, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1116 грн 72 коп виходячи з розрахунку (46,10 % х 2422,40 грн(судовий збір)), в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 про надання правової допомоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокат Столітній М.М. уклали договір відповідно до якого останній зобов`язався надати правову допомогу при зверненні до суду та розгляді в суді цивільної справи(а.с.78,79)

Відповідно до заявки №6760 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, адвокат Столітній М.М. надала Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» послуги професійної правової допомоги, а саме: усна первинна консультація та роз`яснення з правових питань у рамках цивільного судочинства, дослідження адвокатом наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи; аналіз чинного законодавства, судової практики ВС, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства; підготовка декількох позицій на підставі вивчення питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку, проведення заходів на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; складання та оформлення інших документів; складання та оформлення процесуальних документів; представництво інтересів клієнта(а.с.18,19)

Відповідно до акту №6760 від 17.02.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024, адвокат Столітній Михайло Миколайович надала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» прийняло правову допомогу, а саме: усна первинна консультація та роз`яснення з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год вартістю 440 грн; дослідження адвокатом наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год вартістю 840 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики ВС, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 0,5 год вартістю 440 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивчення питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта 1 год - вартістю 840 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку 1 год вартістю 840 грн; проведення заходів на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів 1 год - вартістю 840 грн ; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором 2 год вартістю 1640 грн; складання та оформлення інших документів 1 год - вартістю 840 грн; складання та оформлення процесуальних документів 2 год - вартістю 1640 грн; представництво інтересів клієнта 2 год - вартістю 1640 грн. Загальна сума витрат 10000 грн(а.с.46)

Відповідно до рахунку на оплату №6760-17/02-2025 від 17.02.2025 за договором № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 за надані послуги за правничу допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перерахувало ОСОБА_2 10000 грн(а.с.38)

Судом встановлено, що сума витрат відповідно до рахунку на оплату №6442/01-2025 від 27 січня 2025 становить 10000 грн, але враховуючи, що справа за вказаним позовом є незначної складності та позовні вимоги задоволено частково, а тому розумний розмір витрат на правову допомогу становитиме 4976 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», представник позивача Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал», , місто Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, заборгованість у сумі 40077 (сорок тисяч сімдесят сім) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФінтрастКапітал», , місто Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, 1116 (одна тисяча сто шістнадцять) грн 72 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду та 4610 (чотири тисячі шістсот десять) грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО