Справа № 505/4096/24
Провадження №2/151/117/25
29 квітня 2025 року селище Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що 09 липня 2015 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області на її користь стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1 300 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. На виконання вказаного рішення 27.07.2015 Котовським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист, на підставі якого 06.08.2015 державним виконавцем ВДВС Чечельницького РУЮ Вінницької області було відкрито виконавче провадження № 48358692. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, отримує достатній дохід, як їй відомо не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, відповідач не приймає участі у несенні додаткових витрат на дитину та відмовляється сплачувати на її користь розмір аліментів на одну дитину, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на день подання заяви складає 3 196 гривень, а також з огляду на зазначені обставини та на те, що у рішенні суду від 09.07.2015 по цивільній справі №505/2505/15-ц не зазначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змушена звернутися до суду. Просить змінити спосіб стягнення аліментів на розмір 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
27.02.2025 ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України подавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 27.03.2025 та 29.04.2025 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані повідомлення повернулися без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 25 серпня 2010 року виконкомом Куренівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8), яка при реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . (а.с.12).
Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2015 року стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з 12.06.2015 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.36)
На підставі виконавчого листа виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чечельницького району управління юстиції Буничем В.П. 06.08.2015 відкрито виконавче провадження (а.с.10)
Згідно довідок про місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у житловому приміщенні АДРЕСА_1 .(а.с.37,38)
Відповідно до довідки № 302 від 02.04.2025 виданої директором ліцею №2 Подільської міської ради Подільського району Одеської області О.Погорілою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є учнем 8-Б класу ліцею №2 Подільської міської ради Подільського району Одеської області та його батько ОСОБА_2 успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Мати спілкується з педагогами, які навчають її сина, цікавиться шкільним життям дитини і на виклики до школи приходить теж тільки вона. (а.с.35)
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) .
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Оскільки змінився мінімальний гарантований розмір аліментів, позивач отримує аліменти на утримання дитини нижче мінімального гарантованого розміру, то розмір присуджених аліментів за рішенням не відповідає закону.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.183 СК України).
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статей 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи викладене, а також те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1300 гривень на частку заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4 частини щомісяця на утримання дитини, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, враховуючи, що позивачка після реєстрації нового шлюбу змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_5 , аліменти у визначеному розмірі та формі стягувати на користь ОСОБА_5 .
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", звідповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 280, 354-355 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2015 року у цивільній справі № 505/2505/15-ц, провадження № 2/505/1135/2015 з твердої грошової суми 1300 (одна тисяча триста) гривень на 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК