Провадження 2/522/1057/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

31.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

ОСОБА_1 звертається до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення та розміру аліментних зобов`язань, встановлених рішенням Приморського районного суду м. Одеси від березня 2016 року, згідно з яким стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі однієї четвертої частини доходу відповідача з 18 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Зміна сімейного стану, зокрема укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 та народження спільних дітей, а також погіршення матеріального становища, зумовлене відсутністю офіційного працевлаштування, виникненням заборгованості за попередніми аліментними зобов`язаннями, зміною життєвих обставин у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, виїздом з України та проживанням за кордоном із отриманням лише пільгових виплат, а також погіршенням ситуації через необхідність профілактичного лікування та встановлення у дружини безстрокової інвалідності 2 групи (що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії від 07.06.2021 року), вимагає перегляду раніше встановленого розміру аліментів з метою їх зменшення. Зокрема, позивач просить встановити розмір аліментів на утримання доньки у вигляді 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, оскільки поточна сума зобов`язань є непосильною з огляду на його обмежені доходи та змінені життєві обставини.

Ухвалою суду від 02.08.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 18.04.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від ЗО березня 2016 року (справа № 522/2940/16-ц) з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 18 лютого 2016 року до досягнення повноліття доньки.

Предметом спору є зменшення розміру аліментів, які позивач сплачує на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньку з 1/4 частки його доходу на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач посилається на те, що його матеріальний стан змінився, у зв`язку з укладення шлюбу 04 серпня 2016 року з ОСОБА_4 та народження спільних дітей, а також погіршення матеріального становища, зумовлене відсутністю офіційного працевлаштування, виникненням заборгованості за попередніми аліментними зобов`язаннями, зміною життєвих обставин у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, виїздом з України та проживанням за кордоном із отриманням лише пільгових виплат, а також погіршенням ситуації через необхідність профілактичного лікування та встановлення у дружини безстрокової інвалідності 2 групи (що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії від 07.06.2021 року).

Суд зауважує, що стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Верховний Суд у своїй постанові від 20.12.2021 у справі № 681/15/21, розглядаючи аналогічне питання, визначив, що оскільки рішенням суду присуджено стягувати з відповідної особи аліменти в частці від заробітку, то, зважаючи на те, що доходи платника зменшилися, 1/4 частини доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання сина, також зменшиться. При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Оскільки рішенням суду присуджено стягувати з позивача аліменти в частці від його доходу, то, зважаючи на те, що доходи платника аліментів зменшилися 1/4 частина його доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання доньки також зменшились Тому посилання позивача на неможливість в подальшому виконувати ці аліментні зобов`язання є необгрунтованим.

Крім того, з наданої відповідачем Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів з примусового виконання рішення №; 522/2940/16 у розмірі 43314,00 грн

Суд встановлює, що отримання доходів виключно за рахунок пільгових виплат та відсутність офіційного працевлаштування на території України не створюють підстав для адекватного рішення про відмови від можливості пошуку роботи за кордоном з метою належного виконання батьківських обов`язків. Таке становище не звільняє батька від обов`язку забезпечувати своїх дітей належними матеріальними засобами, адже у сучасних умовах відповідальність за благополуччя дітей вимагає від батька максимального використання всіх можливостей для здобуття стабільного доходу, незалежно від географії працевлаштування.

Відповідач має право і обов`язок шукати альтернативні джерела доходу, зокрема за межами України. Немає підстав припускати, що факти пільгових виплат або тимчасова відсутність працевлаштування на території України повинні служити законною підставою для зниження фінансових зобов`язань щодо утримання дітей. Забезпечення найкращих інтересів дітей вимагає від батька максимальних зусиль для знаходження стабільного джерела доходу, навіть якщо це працевлаштування відбувається за кордоном.

Таким чином, суд підкреслює, що відсутність роботи в Україні та отримання пільгових виплат не є нездоланною перепоною для активного пошуку працевлаштування за кордоном, що дозволить відповідачу повною мірою виконувати свої законні батьківські обов`язки з утримання дітей.

Правові підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів відсутні.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення буде виготовлений 28.04.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

18.04.25