Справа № 136/176/25
провадження № 2/136/54/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Присяжного О.І.,

за участю секретаря судових засідань Мельник В.Р., представника позивача адвоката Хомік Є.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду міста Липовець клопотання представника позивача адвоката Хомік Є.М. про прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення в підготовчому провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, у якому просить виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 16.06.2013 року Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 57 відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , як про батька цієї дитини.

Ухвалою суду від 03.02.2025 справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання у справі.

01.04.2025 до суду надійшов відзив у справі № 136/176/25 ОСОБА_2 у якому вона просить розглянути справу без її участі, враховуючи визнання нею вимоги про виключення запису про позивача, як батька з актового запису про народження молодшого сина.

25.04.2025 представником позивача адвокатом Хомік Є.М. через систему «Електронний суд» подано до суду клопотання про прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення в підготовчому провадженні по даній справі.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав подане до суду клопотання та просив його задовольнити.

Позивач, відповідач та третя особа в підготовче судове засідання не з`явилися.

03.04.2025 третя особа Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подала до суду заяву у якій просить розглядати справу без присутності працівників відділу, відповідно до норм чинного законодавства, згідно зібраних матеріалів справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову, враховуючи таке.

Згідно вимог ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Частиною третьою ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Результат наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що визнання обставин, які не підлягають доказуванню можливе, зокрема, за умов: визнання їх всіма учасниками справи та відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову».

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

На думку суду лише заява відповідача, в якій вона визнає позов про оспорювання батьківства позивачем не може слугувати підставою для задоволення позову, оскільки така заява не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 136 СК України, а також не відповідає інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже суд вважає, що не досліджуючи докази у цій справі, неможливо визначити чи відбудеться порушення вимог закону або прав та інтересів як відповідачки, яка визнала позов, так і дитини, відносно якої вирішується питання про оспорювання батьківства, внаслідок прийняття судом визнання позову відповідачем.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.04.2025.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ