КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/428/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, застосування до правочинів наслідків нікчемності, скасування рішення про державну реєстрацію

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ПН КМНО Рогач В.В., ОСОБА_3 , ПН КМНО Бригіда В.О. про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, застосування до правочинів наслідків нікчемності, скасування рішення про державну реєстрацію.

Просив суд, застосувати до правочинів договору купівлі-продажу квартири №236 від 06 серпня 2020 року, посвідченого ПН КМНО Бригіда В.О. (№ запису про право власності 37659278), набувач ОСОБА_3 , договору купівлі-продажу квартири №1913 від 18 серпня 2020 року, посвідчений ПН КМНО Рогач В.В. (№ запису про право власності 37811907), набувач ОСОБА_2 , наслідки нікчемності правочинів; витребувати з чужого незаконного володіння (з володіння ОСОБА_2 майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державні реєстраційні дії від 06 серпня 2020 року, індексний номер рішення: 53662893 прийняте реєстратором - ПН КМНО Бригіда В.О.; 18 серпня 2020 року, індексний номер рішення: 53662893 прийняте державним реєстратором - ПН КМНО Рогач В.В.; визнати за собою право власності на спірну квартиру (в подальшому позивач просив суд залишити дану вимогу без розгляду).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року, вказаний позов задоволено.

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу квартири №236 від 06 серпня 2020 року посвідченого ПН КМНО Бригідою В.О. (№ запису про право власності 37659278). Набувач - ОСОБА_3 .

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу квартири №1913 від 18 серпня 2020 року посвідченого ПН КМНО Рогач В.В. (№ запису про право власності 37811907). Набувач - ОСОБА_2 .

Витребувано з чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію від 06 серпня 2020 року, індексний номер рішення: 53497591, прийняте державним реєстратором - ПН КМНО Бригідою В.О.

Скасовано рішення про державну реєстрацію від 18 серпня 2020 року, індексний номер рішення: 53662893, прийняте державним реєстратором - ПН КМНО Рогачем В.В.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року,апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року залишено без змін.

24 лютого 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Василевич Д.С. через підсистему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що правнича допомога ОСОБА_1 у даній справі надається АО «Юридична фірма «Онопенко та партнери» (в частині складення процесуальних документів та участі в судових засіданнях) та адвокатом Тараном О.В. (в частині участі у судових засіданнях).

У разі, якщо судом не було прийнято рішення, щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні, яке відбулося 18 лютого 2024 року, було зроблено заяву про відшкодування судових витрат понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року у даній справі та вказала, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, суд не вирішив питання про витрати на правничу допомогу - судові витрати, які позивач поніс під час розгляду справи, і які складаються із 40000 грн.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1-2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 та 2 ст. 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, провадження №61-4799св23

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що переглядається: представник ОСОБА_1 - адвокат Таран О.В. у відзиві на апеляційну скаргу просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним у зв`язку з розглядом справи Київським апеляційним судом.

24 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1. - адвоката АО «ЮФ «Онопенко та партнери» Василевич Д.С. про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученими доказами понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Василевич Д.С. подані наступні документи: копія детального опису послуг, наданих АО «ЮФ «Онопенко та партнери» ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом в суді апеляційної інстанції справи №757/22502/21-ц; копія договору про надання правничої допомоги від 19 січня 2023 року; копія завдання №2 від 09 жовтня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 19 січня 2023 року; копія акту приймання-передачі наданих послуг від 21 лютого 2025 року до договору від 19 січня 2023 року; копія рахунку-фактури №1 від 21 лютого 2025 року до договору про надання правничої допомоги; копія платіжної інструкції №9ЕТ8-8Т4Х-58Т5-К64К від 21 лютого 2025 року;

обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Василевич Д.С. не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Василевич Д.С. про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання нею доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись статтями 246, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення-відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 28 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба