Провадження № 22-ц/812/547/25 Головуючий суду першої інстанції Паньков Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

29 квітня 2025 року м. Миколаїв Справа № 484/5282/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Колосовій О.М.,

за участі представника відповідачки Мутьєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідачки адвоката Мутьєва Дмитра В`ячеславовича про витребування письмових доказів при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 76737679 від 20 серпня 2023 року в сумі 21 197.50 грн, з яких: 6 100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 097.50 грн - сума заборгованості за відсотками, за договором позики від 31 серпня 2023 р оку № 4816584 в сумі 42 600 грн, з яких: 12 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 600 грн - сума заборгованості за відсотками та судовий збір в розмірі 3 028 грн, а всього 66 825.50 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні 29 квітня 2025 року представник відповідачки - ОСОБА_2 , в усній формі, заявив клопотання про витребування письмових доказів, а саме, просив:

-витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») договори позики від 20 серпня 2023 року № 76737679 та від 31 серпня 2023 року № 4816584, укладені між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Клопотання мотивував тим, що копії договорів були надані відповідачці ОСОБА_1 без деяких сторінок.

Також зазначав, що вже заявляв таке клопотання в суді першої інстанції, проте воно вирішено судом не було.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення такого клопотання про витребування письмових доказів відсутні.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спільних правовідносин), та дає можливість ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом запитувача.

За такого, кожна сторона сама розглядає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на стороні спору, а суд розглядає справу в межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

В силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Частинами 1-3 статті 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подавати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подавати суду докази разом з поданням відзив у або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 ЦПК України).

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів ( частина 5 статті 83 ЦПК України).

Докази, не подані в установлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приписами статті 84 ЦПК України визначено порядок витребування доказів, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений частинах 2, 3 статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання в установлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже зі змісту наведених норм вбачається, що заява про витребування доказів подається до суду в письмовій формі.

Частиною 1 статті 183 ЦПК України передбачені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та її представник Мутьєв Д.В. в ході розгляду справи в суді першої інстанції з 23 вересня 2024 року не звертались до суду з таким або аналогічним клопотанням про витребування зазначених письмових доказів.

За такого, посилання адвоката Мутьєва Д.В. про заявлення вказаного клопотання при розгляді справи в суді першої інстанції матеріалами справи не підтверджується.

Клопотання в усній формі про витребування зазначених представником відповідачки доказів заявлено на стадії апеляційного перегляду справи, після відкриття апеляційного провадження, інша сторона у справі з цим клопотанням не ознайомлена.

Проте, заявляючи в усній формі клопотання, в порушення вимог частини 3 статті 367 ЦПК України, представник відповідачки не зазначив обставини неможливості заявлення зазначеного клопотання в суді першої інстанції, об`єктивних причин невчинення вказаних процесуальних дій, не надав доказів на підтвердження наявності перешкод у цьому. Відсутність вчинення такої процесуальної дії свідчить про те, що сторона відповідачки розпорядилась своїми процесуальними правами на власний розсуд і, відповідно взяла на себе ризики настання відповідних наслідків.

Крім того, позивач при зверненні до суду першої інстанції долучив до позовної заяви копії зазначених договорів позики, завірені належним чином.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає наявності виняткових обставин, які могли б бути підставами для задоволення клопотання про витребування письмових доказів.

Керуючись статтею 84 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Мутьєва Дмитра В`ячеславовича про витребування письмових доказів відмовити.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 30 квітня 2025 року