УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

позивача ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ),

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача Заруцького Р.М.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Керімова Аліка Заміровича про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Онищенко Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя.

Позов мотивовано, зокрема, тим, що у процесі виконання договору про поділ спільного майна позивачу стали відомі обставини, які не могли бути ним враховані на момент укладення договору, а саме щодо приховування відповідачкою того факту, що донька, яку він вважав своєю рідною, не є його біологічною дитино. Так, у провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває справа № 938/8919/24 щодо визнання батьківських прав стосовно доньки сторін.

Суд ухвалою відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у підготовче судове засідання.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось через вчинення підготовчих дій, клопотань представників позивача та неявкою учасників справи, зокрема, до 30.04.2025.

06.03.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Керімова А.З. до суду надійшло клопотання, в якому останній просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 953/8919/24.

Клопотання мотивоване тим, що справа № 953/8919/24 щодо визнання батьківства доньки сторін безпосередньо впливає на вирішення питання щодо чинності оскаржуваного у цій справі договору. Результат розгляду справи № 953/8919/24 має істотне значення для встановлення обставин, які є підставою для визнання договору недійсним, оскільки обґрунтування позовних вимог і розподіл майна позивач здійснював з урахуванням інтересів спільної дитини, яка залишилась проживати разом з відповідачкою.

17.03.2025 від відповідачки ОСОБА_4 надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у яких остання просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заперечення мотивовані тим, що жодного зв`язку між поділом майна подружжя шляхом укладення відповідного договору та правовідносинами між батьками та дітьми немає. Вказані відносини врегульовані іншими договорами договором про сплату аліментів на дитину ОСОБА_5 та договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 . Крім того, зазначила, що вказані твердження позивача у клопотанні про зупинення провадження є безпідставними та такими, що не можуть бути підставою позову та підставою зупинення провадження у справі, оскільки позивач протягом багатьох років здогадувався, що ОСОБА_5 не є його донькою; обставина, на яку посилається позивач (з`ясування того, що він не є батьком ОСОБА_5 ), жодним чином не вплинула ні на підписання, ні на виконання договору про поділ майна подружжя. Постановлення судом рішення у справі № 953/8919/24 жодним чином не впливає на розгляд цієї судової справи, а відтак, будь-які підставі для зупинення провадження відсутні.

30.04.2025 у підготовче судове засідання з`явились позивач, його представники та представник відповідачки. Представник позивача ОСОБА_3 оголосив зміст клопотання та просив його задовольнити. Позивач та інший представник ОСОБА_2 підтримали клопотання про зупинення провадження у справі та просили його задовольнити. Представник відповідачки ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження.

Суд розглянув клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників справи, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження у справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 852/2а-9/21).

Підстава зупинення провадження, передбачена нормою пункту 6 частини першої статті 251 КЦС України, відноситься до обов`язкових.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19).

Суд встановив, що у провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 953/8919/24 за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.

Тобто предметом розгляду справи № 953/8919/24 є визнання батьківських прав щодо доньки сторін у цій справі ( ОСОБА_1 і ОСОБА_4 ). Указана обставина не може бути встановлена в межах розгляду цієї справи, оскільки встановлення такого факту потребує особливого порядку доведення (зокрема, проведення відповідної експертизи) та, власне, ухвалення самого рішення щодо визнання / невизнання батьківських прав. А тому суд, в межах розгляду цієї справи об`єктивно не може встановити відповідну обставину.

При цьому однією з підстав позову у цій справі є те, що позивач не знав, що донька, яку він вважав своєю рідною, не є його біологічною дитиною, а тому суд об`єктивно не може розглянути цю справу до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства. Суд на стадії вчинення підготовчих дій не надає оцінку обґрунтованості / необґрунтованості вказаної підстави позову.

Враховуючи, що рішення у справі № 953/8919/24 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, може вплинути на розгляд цієї справи, суд вважає клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Відповідно, провадження у справі підлягає зупиненню до набрання рішенням у справі № 953/8919/24 законної сили.

Керуючись ст. 2, 251, 253, 259 - 261, 263, 353 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Керімова Аліка Заміровича про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у цивільній справі № 953/10721/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Онищенко Світлани Володимирівни про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі 953/8919/24.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.04.2025.

Суддя Роман ВІТЮК