Провадження 2/557/168/2025
Справа 557/2056/24
01 травня 2025 року с-ще Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
судді Оленич Ю.В.,
секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,
номер справи 557/2056/24,
учасники справи:
позивач фізична особа-підприємць Пристопчук Н.А.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Гоща питання розподілу судових витрат за заявою представника позивача адвоката Удовиченко Ольги Юріївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,
за участю представника позивача Удовиченко О.Ю.,
ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2025 року Гощанським районним судом Рівненської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 42 000,00 грн заборгованості за договором на надання інформаційно-консультативних та пошукових послуг від 18 квітня 2024 року, 706,50 грн судового збору, всього 42 706,50 грн.
Представник позивача в ході розгляду справи заявила про намір подання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом відповідно до положень частини восьмої статті 141 ЦПК України, ув`язку з чим в резолютивній частині вказаного вище рішення було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі та представника позивача зобов`язано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази щодо розміру понесених судових витрат.
16 квітня 2025 року представником позивача надіслано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, у якій остання просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 500,00 грн та надала докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правничої допомоги № 2 від 11 грудня 2024 року та додатку № 1 до вказаного договору, копії детального опису наданих послуг правничої допомоги від 14 квітня 2025 року та акту приймання-передачі наданих послуг № 1 за договором про надання правничої допомоги № 2 від 11 грудня 2024 року.
30 квітня 2025 року від представника відповідача Семенюк М.О. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому остання, вказуючи на невідповідність таких витрат критерію розумності та реальності, просила зменшити розмір таких до 4000,00 грн та розстрочити виконання додаткового рішення суду терміном на 10 місяців шляхом сплати однакового щомісячного платежу. Представник зазначила, що витрати на правничу допомогу у розмірі 20 500,00 грн є неспівмірними та непропорційними як до ціни позову, так і до складності справи, оскільки розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження. Окремо звернула увагу на необґрунтованість таких послуг, як підготовка та подання клопотання про долучення доказів, заяви про виклик свідків, так як ці витрати не мають характеру необхідності. Зазначила, що витрачений представником позивача час на підготовку позову (10 год) та вартість послуги у розмірі 10 000,00 грн не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним. Завищеною та неспівмірною представник вважає і суму витрат за участь представника позивача в трьох судових засіданнях.
Представник позивача у судовому засіданні просила стягнути понесені ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 500,00 грн та заперечила аргументи представника відповідача про зменшення таких витрат, а також вказала на необгрунтованість клопотання останньої про розстрочення виконання додаткового рішення суду.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, 30 квітня 2025 року від представника Семенюк М.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта статті 270 ЦПК).
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані нею докази на підтвердження судових витрат та матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача в ході розгляду справи заявила, що докази на підтвердження понесених витрат в цій частині будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавала адвокат Удовиченко О.Ю. на підставі ордера №ВК №1153105 від 26 грудня 2024 року та договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2024 року. Згідно з пунктом 5 договору, розмір гонорару та порядок його зміни, сплати визначається за домовленістю сторін у додатку № 1 до цього договору та є конфеденційною інформацією і розголошенню не підлягає.
У пункті 2 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2024 року сторони обумовили, що при здійсненні супроводу справи орієнтовно буде надано наступну правничу допомогу: 1. первинна консультація, вивчення документів, укладення договору про надання правничої допомоги 1000,00 грн, витрачений час 2 год; 2. підготовка та подання позовної заяви 12 000,00 грн, витрачений час 10 год; 3. підготовка та подання процесуальних документів (заяв, клопотань тощо) від 500,00 грн, витрачений час 1 год; 4. підготовка та подання відповіді на відзив 2000,00 грн, витрачений час 4 год; 5. участь в судових засіданнях 2500,00 грн, витрачений час 1 год. Сторони домовились, що клієнт сплачує гонорар протягом місяця після прийняття у справі судового рішення.
Згідно детального опису наданих послуг правничої допомоги на виконання договору про надання правничої допомоги від 11 грудня 2024 року, який складено 14 квітня 2025 року, сторонами договору погоджено, що правнича допомога полягала у наступному: первинна консультація, вивчення документів, укладення договору про надання правничої допомоги 1000,00 грн, витрачений час 2 год; підготовка та подання позовної заяви 10 000,00 грн, витрачений час 10 год; підготовка та подання клопотання про долучення доказів 1000,00 грн, витрачений час 1 год; підготовка та подання клопотання про виклик свідка 1000,00 грн, витрачений час 1 год; участь в судовому засіданні 30 січня 2025 року 2500,00 грн, витрачений час 2 год; участь в судовому засіданні 20 березня 2025 року 2500,00 грн, витрачений час 3 год; участь в судовому засіданні 08 квітня 2025 року 2500,00 грн, витрачений час 3 год. Загальна вартість наданих послуг сторонами погоджена у розмірі 20 500,00 грн.
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг № 1 за договором про надання правничої допомоги № 02 від 11 грудня 2024 року, сторони підтвердили, що адвокатське бюро надало клієнту послуги у справі № 557/2056/24 в повному обсязі і належної якості, вартість послуг становить 20 500,00 грн.
Тобто, позивач надала докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 500,00 грн.
Щодо розміру витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню, суд зазначає таке.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача заперечила проти розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, із вказаними запереченнями суд частково погоджується.
З огляду на предмет та підстави позову, суд вважає надмірними та завищеними витрати по часу на підготовку та подання позовної заяви (10 год) загальною вартістю 10 000,00 грн, оскільки обсяг документів є незначним, судова практика зі спірного питання є сформованою та її застосування не потребує додаткового та надмірного інтелектуального навантаження, а позовна заява є типовою для даного виду цивільно-правових відносин; підготовку та подання клопотання про долучення доказів (1 год) та заяви про виклик свідків (1 год), які не є за обсягом об`ємними та складними.
Що стосується решти наданих послуг, то суд вважає, що сума на відшкодування таких витрат є розумною та не завищеною.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 15 000 гривень.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат із врахуванням часткового задоволення позову (58,33 %) в розмірі 8 749,50 грн (із розрахунку 15 000 х 58,33:100).
При цьому, суд вважає за можливе розстрочити виконання додаткового рішення на десять місяці в порядку положень статті 435 ЦПК України. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідача з врахуванням її життєвої ситуації.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 260, 270, 435 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача адвоката Удовиченко Ольги Юріївни задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 749 (вісім тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок.
Розстрочити виконання додаткового рішення на десять місяців із щомісячною виплатою ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 874 (вісімсот сімдесят чотири) гривні 95 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасника справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич