СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1558/25

пр. № 2-о/759/187/25

17 квітня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Журибеди О.М., при секретарі Хвостенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з листопада 2018 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що заявник та її чоловік ОСОБА_3 приблизно з 2010 року працюють у м. Києві, жили в орендованому житлі. На початку 2012 року чоловік заявника, який на той час працював у ТОВ «Фомальгаут Полімін» в м. Києві, розповів, що його співробітник ОСОБА_2 не проти здати їм одну кімнату у своїй квартирі АДРЕСА_1 . Подружжя, як раз шукало квартиру, а тому погодилося. Переселились вони до ОСОБА_2 на весні 2012 року. За проживання заявник сплачувала ОСОБА_2 орендну плату. Так як ОСОБА_2 жив разом з їх сім`єю в одній квартирі, заявник готовила на всіх і на ОСОБА_2 в тому числі. З часом вони звикли один до доного, та фактично стали з ОСОБА_2 як рідні. На початку 2018 року заявник з`ясувала, що у ОСОБА_2 борги за комунальні послуги, які остання сплачувала за домовленістю з померлим. В подальшому ОСОБА_2 , за його бажанням зподарував заявнику частину квартири АДРЕСА_1 . Після цього нічого не змінилося в їх житті, вона з чоловіком, донькою та ОСОБА_2 продовжували проживати у вказаній вище квартирі як одна сім`я, як люди, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За час спіьного проживання сім`я робила ремонт на кухні, провели заміну вікон, встановили кондиціонер. 16.12.2023 року ОСОБА_2 стало погано та заявник викликала щвидку, а зранку ІНФОРМАЦІЯ_1 їй зателефонував лікар та повідомив, що ОСОБА_2 помер. Похованням займалась заявник з чоловіком. 02.02.2024 року заявник звернулась до нотаріуса з приводу можливості спадкування після смерті ОСОБА_2 , так як будь-яких родичів у нього не було, проте в усному порядку заявнику роз`яснено, що так як остання не являється родичем ОСОБА_2 , а останній не залишив будь-яких розпоряджень з приводу належного йому майна, заявнику необхідно звернутись до суду з заявою про встанолвення факту проживання однією сім`єю не менше як 5 років до смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року у справі відкрито провадження та призначено судое засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 вимоги заяви підтримали, просили задовольнити.

Предстаник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином.

Вислухавши заявника її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Як зазначено у пункті 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення

факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2023 року Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 13.11.2018 року, ОСОБА_2 отримав у спадщину частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2018 року ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , отримав в спадщину частки квартири під номер АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 частину квартири під АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частки квартири від 22.11.2018 року посвідченого державним нотаріусом Дванадцтої Київсьої державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. за реєстровим № 3-868.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22112018 року №146414652, ОСОБА_1 належить на праві спільної чатскової власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважаючи себе спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої киїської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи №137/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 державним нотаріусом 12 КДНК, з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 до нотаріуса звернулась 02.02.2024 року лише ОСОБА_1 .

Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади заявник ОСОБА_1 зареєстрована з 12.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначаючи про те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 необхідно для отримання спадщини після померлого, заявник звернувся до суду з даної заявою.

В обгрунтування заяви про встановлення факту ОСОБА_1 посилається на те, що вона постійно разом зі своєю сім`єю (чоловіком та донькою) проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме в період з 2012 року по день його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2018 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , був одиноким та рідних у нього не було. Протягом усього часу проживання ОСОБА_1 та її чоловік, сплачували за комінальні послуги, сплачували борги ОСОБА_2 , бо останній вживав алкоголь та не мав достатнього заробітку. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 вела сумісне господарство, була пов`язана з ним спільним побутом, доглядала його, купувала продукти, готувала їжу, оплачувала комунальні послуги.

Факт проживання заявника ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2018 року та на час відкриття спадщини підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідка.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 , йому відомо, що ОСОБА_1 жила разом зі своїм чоловіком, донькою та ОСОБА_2 в одній картирі на 6 поверсі, в них у всіх була нормальна дружня сім`я.

Таким чином вбачається, що з 2018 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, тобто складали сім`ю у розумінні положень ч.2, 4 ст. 3 СК України.

З огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 в період з листопада 2018 року по день смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника з ОСОБА_2 за вказаною адресою на час відкриття спадщини залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, тоді як іншого порядку встановлення такого факту законом не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,10, 259, 263-265, 315, 318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт поживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`ю з листопада 2018 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда