Справа № 493/401/25
Провадження № 2/493/416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2024 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у Балтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №139. Від даного шлюбу спільних дітей не мають.

Спільне життя з відповідачкою у нього не склалося через відсутність спільних інтересів з нею, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з відповідачкою спільного господарства не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила, 24.03.2025 року надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позов не визнає, заперечує проти розірвання шлюбу, так як має бажання зберегти сім`ю. У шлюбі вона завагітніла та на даний час термін вагітності складає 26-27 тижнів. Вважає, що родина має майбутнє, і спільна дитина їх ще більше об`єднає, що вона не втратила почуття поваги та любові до свого чоловіка. Під час вагітності їй потрібна підтримка позивача та розуміння. Просить надати термін на примирення.

31.03.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що повністю не згоден з відзивом на позов, наголошує на тому, що з відповідачкою сімейні стосунки не склалися, вони не зійшлися характерами, у них відсутні спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому фактично їх сім`я з жовтня 2024 року не існує і тому можливості відновлення сім`ї не існує. Також, наголошує на тому, що перебування у шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам, тому він наполягає на розірванні даного шлюбу. Крім того, він являється військовослужбовцем Збройних Сил України і у зв`язку з необхідністю несення служби в зоні ведення бойових дій в Донецькій області не може бути присутнім на судовому розгляді даної справи. Вважає, що його відсутність на судовому розгляді даної справи ніяким чином не може вплинути на його думку щодо неможливості відновлення їх сім`ї і необхідності розірвання шлюбу. Просить відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про надання їм строку для примирення та просить розірвати шлюб.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві та відповіді на відзив, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05 жовтня 2024 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 05 жовтня 2024 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

У шлюбі відповідачка завагітніла та на даний час термін вагітності складає 26-27 тижнів, термін вагітності підтверджується довідкою з МОЗ України КП «Балтська багатопрофільна лікарня» Консультативно-діагностична поліклініки від 18.03.2025 року.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві та відповіді на відзив просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення він не згоден, на розірванні шлюбу наполягає. Також позивач звернув увагу суду щодо окремого проживання подружжя з жовтня 2024року.

Вирішуючи вимоги відповідача про надання подружжю терміну на примирення, суд виходить з наступного.

Позивач ОСОБА_1 відносно надання сторонам терміну на примирення категорично заперечує.

Оскільки позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, будь-яких обставин, які б надавали можливість вважати, що примирення між сторонами є можливим, відповідач суду не повідомила, суд вважає, що примирення є неможливим.

Надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме закону та моральним засадам суспільства, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд також бере до уваги окреме проживання подружжя з жовтня 2024 року по день звернення до суду, про що зазначає позивач у відповіді на відзив, а також що протягом цього часу подружжя не примирилося.

Крім того, після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач не намагалась помиритися з позивачем. Докази на спростування даної обставини відповідачем до матеріалів справи не подавались.

Тому суд приходить до висновку, що звернення відповідача до суду з клопотанням про надання подружжю терміну на примирення не має на меті дійсне примирення подружжя.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя, відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім`ї, а матимуть виключно формальний характер.

Тому суд не вбачає підстав для надання подружжю терміну на примирення.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зі змісту ст.21, 24 СК України вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, виходячи з приписів ч.1 ст.24 СК України, за відсутності вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, вимог про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла.

Тому вказане питання судом не розглядалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.21, 24, 110, 112-114 СК України, ст.81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 05.10.2024 року у Балтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №139.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.04.2025 року.

СУДДЯ