Провадження №2/523/3804/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" квітня 2025 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліної С.С.
при секретарі - Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів.
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 20 червня 2008 року, Відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №460.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 30.12.2015 року позивач з відповідачем жодного разу не бачились, з того самого періоду батько дітей не цікавиться їхнім життям.

Через окупацію Криму, було прийнято рішення змінити місце проживання та переїзду разом з дітьми до міста Одеси. З 03.01.2016 року позивач разом з дітьми проживає в м. Одесі.

Після переїзду, відповідач не поцікавився де як влаштувались діти, за які кошти вони утримуються. Навіть після отримання рішення щодо стягнення аліментів, батько дітей жодного переказу по аліментам не зробив.

Після початку повномаштабного вторгнення, ні батько, ні його батьки не поцікавились станом здоров`я дітей, їхнім матеріальним та моральним становищем.

В зв`язку із систематичною несплатою аліментів, станом 12.06.2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 190714 гривень 25 копійок.

Відповідачу ніхто не чинить перешкод в спілкуванні з дітьми. Більше того, баба та дід по батькові дитини, також не приймають участь в житті дитини.

Діти в свою чергу не відчувають справжньої батьківської любові та турботи, між батьком та дітьми втрачено емоційний та духовний зв`язок, вони є один для одного чужими людьми.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчить про свідоме нехтування відповідачом своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку із чим позбавлення відповідача батьківських прав є необхідним, дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 року відкрито загальне провадження та призначено справу в підготовче судове засідання на 03.02.2025 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.04.2025 року.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала заяву яка міститься в матеріалах справи в якій підтримала позовні вимоги просив про їх задоволення, а також просила проводити розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялвся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання представник третьої особи - Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської радине з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 актовий запис про народження № 1008 від 11.11.2008, складено Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі. Батько дитини ОСОБА_2 , Мати дитини ОСОБА_4 (арк.с.13).

ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 актовий запис про народження № 1004 від 12.11.2013, складено Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі. Батько дитини ОСОБА_2 , Мати дитини ОСОБА_4 (арк.с.14).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26).

Через окупацію Криму, було прийнято рішення змінити місце проживання та переїзду разом з дітьми до міста Одеси. З 03.01.2016 року позивач разом з дітьми проживає в м. Одесі.

Після переїзду, відповідач не поцікавився де як влаштувались діти, за які кошти вони утримуються. Навіть після отримання рішення щодо стягнення аліментів, батько дітей жодного переказу по аліментам не зробив.

Після початку повномаштабного вторгнення, ні батько, ні його батьки не поцікавились станом здоров`я дітей, їхнім матеріальним та моральним становищем.

В зв`язку із систематичною несплатою аліментів, станом 12.06.2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 190714 гривень 25 копійок.

Відповідачу ніхто не чинить перешкод в спілкуванні з дітьми. Більше того, баба та дід по батькові дитини, також не приймають участь в житті дитини.

Діти в свою чергу не відчувають справжньої батьківської любові та турботи, між батьком та дітьми втрачено емоційний та духовний зв`язок, вони є один для одного чужими людьми.

В матеріалах справи міститься висновок Пересипської районної адміністрації ОМР від 10.03.2025 року №01-05-8/40вх, в якому зазначено про те, що орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує досвід про підвищений захист прав дитини.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положення ч.І п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, в якій зазначено, що мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він або вона ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини, вважаю за необхідне звернутись до суду з вказаним позовом.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

А тому, не позбавляє права на звернення до суду з вимогами щодо стягнення неустойки (пені) за заборгованістю по аліментам.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 року, встановлено що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Заборгованість зі сплати аліментів станом на 12.06.2024 року складала - 190714 гривень 25 копійок.

Враховуючи, що по аліментам виникла заборгованість, з лютого 2018 року по 01.06. 2014 року становить 190714 гривень 25 копійок гривень, і становить 2320 день, то розмір неустойки (пені) перевищує суму стягнення відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України.

Відповідно до ст.. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, враховуючи ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір пені становить 190714 гривень 25 копійок.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму ВСУ „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів в від 15.05.2006 N 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно ст.. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Враховуючи саме інтереси дитини, оскільки дитина має право на повноцінну сім`ю, вважаю за доцільне звернутись з вказаним позовом до суду.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та утримання дитини знайшли своє підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту її прав та інтересів, відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У частині 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частина 2 ст. 141 СК України регламентує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок по утриманню дитини покладається на батьків Законом України «Про охорону дитинства» та міжнародно-правовими актами, які ратифіковані Україною.

Стаття 3 Конвенції про права дитини зазначає: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частина 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання рухомого або нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерел походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина.

Відповідно до статті 55, частини 3 Закону України «Про освіту», на кожного з батьків покладається обов`язок:

-виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля;

-сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання;

-поважати гідність, права, свободи і законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу;

-дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя;

-формувати у дитини культуру діалогу, культуру життя у взаєморозумінні, мирі та злагоді між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами, представниками різних політичних і релігійних поглядів та культурних традицій, різного соціального походження, сімейного та майнового стану;

-настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства;

-формувати у дітей усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України;

-виховувати у дитини повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України;

-дотримуватися установчих документів, правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, а також умов договору про надання освітніх послуг (за наявності).

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4,5,13,76-81,133,141,265, 280-282 ЦПК України, ст. 170, 180, 181, 182 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у відношенні неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нарахованих за період, з 01.10.2018 року по 12.06.2024 року у розмірі 190714 (сто дев`яносто тисяч сімсот чотирнадцять) гривень, 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_7 сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2025 року.

Суддя Аліна С.С.