Провадження №2/369/132/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скрипник О.Г.,

при секретарі Гребенюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Москаленко Ігоря Олексійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", Державного реєстратора- приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального Київської області Іваненко Олега Валерійовича, про визнання дій неправомірними та скасування запису про право власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Агенція Адміністративних послуг» Гуцуляк Тетяни Василівни , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання дій протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Москаленко Ігоря Олексійовича до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивована тим, що предметом заявлених позовних вимог є визнання дій протиправними та скасування запису про право власності.

Заява обгрунтована тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа № 369/14009/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та державного реєстратора - приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненка Олега Валерійовича, про визнання дій неправомірними та скасування запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

13.09.2022 р. представником позивачки, адвокатом Григоришеним О.О. до Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано заяву про зміну предмету позову в даній справі.

Відтак, з урахуванням заяви представника позивача від 13.09.2022 р. про зміну предмету позову, позовні вимоги в даній справі є наступними:

1) Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Іваненка Олега Валерійовича про державну реєстрацію прав індексний номер 49597832 від 08.11.2019 р., згідно якого за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» () зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

2) Припинити речове право (право власності) Акціонерного товариства «Альфа-Банк» () на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224. Тобто, позовні вимоги позивачки містять вимогу про припинення речового права (права власності) відповідача 1 на спірну квартиру. Слід зазначити, що у спірній квартирі проживає позивачка та її неповнолітня донька - ОСОБА_2 09.09.2011 р. (копія свідоцтва та витягу з реєстру ТГ додаються). Іншого житла позивачка немає.

Фактичні обставини виникнення між сторонами спору. 22.05.2008 р. між ОСОБА_1 (надалі позивачка) та АТ «Укрсоцбанк» (відповідач 1) було укладено договір кредиту № 028/25-259. За умовами даного договору АТ «Укрсоцбанк» надало позивачеві кредит у розмірі 133642 долари США для придбання двокімнатної квартири загальною площею 82,5 кв.м яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 22.05.2008 р. між сторонами було укладено іпотечний договір № 028/15-293, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочаровою С.В., зареєстрованого в Реєстрі за № 1903, за умовами якого позивач, з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором кредиту, передав вищевказану квартиру в іпотеку. З об`єктивних на те причин, позивачка своїх зобов`язань за договором кредиту у повному обсязі виконати не змогла. 03.07.19 р. державний реєстратор КП "АГЕНЦІЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ" Гуцуляк Т.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47607110 від 03.07.2019 р. згідно якого за АТ «Укрсоцбанк» було зареєстровано право власності на квартиру позивачки загальною площею 82,5 м.кв яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Вважаючи такі дії державного реєстратора Гуцуляк Т.В. неправомірними позивачка звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа № 369/9573/19) з позовом про визнання дій державного реєстратора КП "АГЕНЦІЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ" Гуцуляк Т.В. неправомірними та скасування відповідного рішення. Разом із позовом позивач подала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.19 р. у справі № 369/9573/19 було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову та накладено арешт і заборону на будь-яке відчуження спірної квартири.

Дана ухвала оскаржувалася банком в апеляційному порядку але постановою Київського апеляційного суду від 13.02.2020 р. була залишена без змін.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Акціонерного товариства «Альфа Банк» - https://www.ukrsotsbank.com/news/view/1589/, 15 жовтня 2019 року АТ «АльфаБанк» стало повним правонаступником усіх прав, обов`язків та майна АТ «Укрсоцбанк».

З огляду на це суд залучив АТ «Альфа-Банк» до справи № 369/9573/19 в якості співвідповідача.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.08.2022 р. у справі № 369/9573/19 позов позивачки задоволено частково - визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47607110 від 03.07.2019 року, згідно якого за АТ «Укрсоцбанк» було зареєстровано право власності на квартиру позивачки (номер об`єкту нерухомого майна 224). Постановою Київського апеляційного суду від 06.04.2023 р. апеляційну скаргу відповідача 1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції у справі № 369/9573/19, без змін.

Натомість, 08.11.2019 р. державний реєстратор - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненко О.В. (надалі відповідач -2), не дивлячись на існуючий судовий спір щодо іпотечного майна, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.19 р. у справі № 369/9573/19 про арешт спірної квартири та заборону на її відчуження, прийняв рішення індексний номер 49597832 про реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем 1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав № 198966981 від 04.02.20 р. (копія додається). Вважаючи дії відповідача 2 неправомірними, позивачка звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з відповідним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2020 р. було відкрито провадження за позовом позивача (справа № 369/14009/20, суддя Волчко А.Я.).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.04.2021 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача Державного реєстратора- приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального Київської області Іваненко Олега Валерійовичаписьмові докази які стали підставою для вчинення оскаржуваних реєстраційних дій. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2022 р. провадження у справі № 369/14009/20 зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільні справі №369/9573/19.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2022 р. провадження у справі № 369/14009/20 поновлено та призначено підготовчий розгляд справи на 20.09.2023 р.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Волчка А.Я. та на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2024 р. справа № 369/14009/20 прийнята в провадження судді Скрипник О.Г., а її розгляд було призначено на 30.01.2025 р.

Обґрунтування підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Звертаючись до суду з відповідним позовом у даній справі (№ 369/14009/20) позивачка, не просила суд забезпечити позов так як на той час була чинною ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.19 р. у справі № 369/9573/19 про арешт спірної квартири та заборону на її відчуження. Втім, постановою Київського апеляційного суду від 16.04.25 р. у справі № 369/9573/19 (копія додається) було задоволено апеляційну скаргу відповідача 1, ухвалено постанову про скасування заходів забезпечення позову шляхом арешту і заборони на відчуження квартири позивачки. Тобто, Київський апеляційний суд, ухвалюючи у справі № 369/9573/19 постанову від 16.04.25 р. та скасовуючи вжиті заходи забезпечення позову, встановив факти які мають преюдиційне значення під час розгляду Києво-Святошинським районним судом заяви позивачки про забезпечення позову у справі № 369/14009/20, а саме: 1) оскільки, матеріали справи № 369/9573/19 не містять доказів відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача ( ОСОБА_1 ), у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що вказані заходи забезпечення позову продовжують діяти до повного виконання судового рішення. 2) заходи забезпечення, застосовані у межах справи № 369/9573/19, не можуть використовуватися для забезпечення позову у справі № 369/14009/20. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаю увагу суду на те, що дії відповідача 1 та відповідача 2 вже призвели до неможливості виконання судового рішення у справі № 369/9573/19 та відновлення порушених прав позивачки. Підтвердженням даного факту є рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Садикової І.І. від 25.04.25 р. № 78577503 про відмову у проведенні реєстраційних дій на підставі заяви позивачки та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.08.2022 р. у справі № 369/9573/19 (копія додається). Так, державний реєстратор Садикова І.І. у своєму рішенні про відмову у проведенні реєстраційних дій зазначила, що підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій є наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Тобто, саме реєстраційні дії відповідача 2, які є предметом судового спору в даній справі, призвели до неможливості виконання судового рішення у справі №369/9573/19 та відновлення порушених прав позивачки шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису - зміну власника на підставі судового рішення (ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Окремо слід зазначити, що відповідач 1 неодноразово вчиняв неправомірні дії щодо проникнення до спірної квартири, заміни замків на вхідних дверях до квартири, здійснював психологічний тиск на позивачку численними телефонними дзвінками з погрозами виселення позивачки та її неповнолітньої дитини з квартири. Так, з червня 2019 р. на телефон позивачки почали надходити численні телефонні дзвінки з вимогами звільнити спірну квартиру. Більш того, представники відповідача 1 почали приходити до квартири позивачки та вчиняти агресивні дії дзвонити та стукати в двері, голосно вигукувати про сплату боргу, клеїти на двері квартири наліпки про те, що квартира належить банку тощо.

Внаслідок таких неправомірних дій відповідача неповнолітній доньці позивачки було заподіяно психологічну травму. За даним фактом позивачка зверталася до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Також, позивачка звертає увагу суду на те, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа № 369/14733/19 за позовом АТ «АльфаБанк» (відповідач 1) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування майном. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги у справі № 369/14733/19 АТ «Альфа Банк» (відповідач 1) у своєму позові від 31.10.19 р. вих. № 44516 вказує на те, що він на підставі рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47607110 від 03.07.2019 р., яке скасовано рішенням суду у справі №369/9573/19, є власником спірної квартири (копії позову та ухвали суду додаються). Тобто, відповідач 1 вживає різних заходів та дій спрямованих не лише на позбавлення позивачки права власності на спірну квартиру та зняття з реєстраційного обліку, визнання такими, що втратили право користування спірною квартирою позивачки та її неповнолітньої дитини, а й на унеможливлення виконання судових рішень, як чинних так і прийнятих у майбутньому, щодо незаконності проведення реєстраційних дій зі спірною квартирою.

Подана позивачкою позовна заява у справі № 369/14009/20 стосується скасування рішення відповідача Державного реєстратора- приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального Київської області Іваненко Олега Валерійовичапро реєстрацію права власності за відповідачем 1 та припинення речового права (права власності) відповідача 1 на спірну квартиру. Відтак, вимога позивачки про вжиття заходів забезпечення в даній справі позову є цілком співмірною, оскільки здійснення подальшого відчуження чи будь-якої перереєстрації квартири на третіх осіб призведе до зміни сторін та обрання іншого способу захисту, що не тільки утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й фактично призведе до позбавлення права користування квартирою та необхідності витребування майна з чужого незаконного володіння, що як наслідок призведе до збільшення судового витрат, зміни процесуального статусу сторін тощо та інших додаткових витрат. Відтак, у даному випадку прямо прослідковується зв`язок між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову як арешт спірної квартири спроможне забезпечити ефективний захист як порушеного права позивача так і поновлення, в подальшому, порушених прав та інтересів позивача. Відтак, позивачка вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у справі № 369/14009/20 шляхом арешту спірної квартири може істотно ускладнити або унеможливити, у подальшому, виконання рішення суду та ефективно захистити права позивачки за захистом яких вона звернувся. Адже, після скасування арешту спірної квартири який було накладено в межах справи № 369/9573/19, відповідач 1 може повторно, у будь-який час вчинити будь-які дії щодо її відчуження на користь третіх осіб.

На підставі вищевказаного представник позивача просив суд задовольнити дану заяву та постановити ухвалу якою накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зміст та форма заяви відповідає вимогамст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1ст. 157 Цивільного процесуального кодексу Україниухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є визнання дій неправомірними та скасування запису про право власності.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, підлягає задоволенню, оскільки такий вид забезпечення є співмірним із позовними вимогами.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що заява відповідає вимогам ст.ст. 149-151 ЦПК України, суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Москаленко Ігоря Олексійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Сенс Банк", Державного реєстратора- приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального Київської області Іваненко Олега Валерійовича, про визнання дій неправомірними та скасування запису про право власності задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Інформація про боржника: Акціонерне товариство «Сенс Банк», адреса 03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100 .

Інформація про відповідача: Державний реєстратор - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального Київської області Іваненко Олег Валерійович, адреса 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя Оксана СКРИПНИК