УХВАЛА

28 квітня 2025року

м. Київ

справа № 755/6076/24

провадження № 61-4002св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник - Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Гончарук Михайло Петрович, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року у складі судді Яровенко Н. О. та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П., Музичко С. Г., Голуб С. А.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаноюскаргою, у якій просила: витребувати у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва; визнати незаконними дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської А. М. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва; скасувати постанову головного державного виконавця Єзерської А. М. про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва; зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва; стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати, в тому числі поштові витрати та витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн; зобов`язати виконавця повідомити суд про результати виконання ухвали суду.

16 липня 2024 року Дніпровський районний суд м. Києва постановив ухвалу, якою відмовив ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд своє постановою від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу задовольнив частково, скасував ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та ухвалив нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав незаконними дії головного державного виконавця Єзерської А. М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадження № НОМЕР_1 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду міста Києва.

Скасував постанову головного державного виконавця Єзерської А. М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за судовим наказом від 08 червня 2018 року по справі № 755/8644/18 Дніпровського районного суду м. Києва.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 відмовив.

Стягнув з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 грн.

27 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гончарук М. П. , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, сформованою в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині, якою їй було відмовлено в стягненні судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції у розмірі 23 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказану вимогу задовольнити у повному обсязі.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

16 квітня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник - Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Гончарук Михайло Петрович, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов