№ провадження 2/646/364/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2025 року м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
за участю секретаря - Герко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до наказу № 1-к від 09.01.2019 року він був прийнятий на роботу у штат відповідача на посаду сторожа. З 19.12.2019 відповідач позивачу не виплачував заробітну плату та не провів відрахування ЄСВ. З 01 лютого 2019 року позивач неодноразово звертався до відповідача як в усній так і в письмової, що до виплати заробітної плати, але йому було неодноразово відмовлено. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди було задоволено частково та стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 69 587, 70 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 70 коп, моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 (дві тисячі) грн. Відповідач не виконує жодних пунктів Статуту Інституту, Колективного договору та не виплачує позивачу заробітну плату згідно вказаного судового рішення. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 01 травня 2023 року по день ухвалення рішення суду та судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року позов залишено без руху.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року провадження по справі було відкрито.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 29 квітня 2025 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на адресу судові повідомлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження.
Відзив відповідачем не подано.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
З`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Так судом встановлені наступні фактичні обставини.
З довідки Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» № 10/1 від 16.03.2020 року вбачається, що позивач працював в ДПВ НДІ «Укренергомережпроект» на посаді сторожа, де йому нарахована заробітна плата за 2019 рік в загальному розмірі 52 444,71 грн з якої утримано 11 537,85 грн до видачі 40 906,86 грн, заборгованість 43 997,22 грн.
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19.07.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, стягнення моральної шкоди було задоволено частково та стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 69 587, 70 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 70 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 (дві тисячі) грн.
Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ч.1 ст.94. ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.
Як передбачено ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України).
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Крім того, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідно до абзацу третього п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
Пунктом п`ятим розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).
В абзаці п`ятому п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.
Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2023, суд виходить з наступного.
Згідно довідки №10/1 від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в сумі 3 680,39 грн за листопад 2019 та 3 580,39 грн. за грудень 2019 року.
Судом розраховано середню заробітну плату позивача за місяць, яка становить: (3 680,39 + 3 580,39 = 7 260,78) /42 = 172,88 (42 - кількість робочих днів протягом листопада-грудня 2019 року).
Визначаючи розмір середнього заробітку з 01 травня 2023 по день винесення рішення, який підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує, що за період з 01.05.2023 по 29.04.2025 року пройшло 527 робочих днів, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за зазначений період становить 91 107,76 грн (із розрахунку 172,88 коп. х 527 днів).
Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. стягується з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись п.п. 2, 3, 5, 11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, ст.15,1212, 1215 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 353, 355, 356 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати задовольнити.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова