Справа № 505/3160/24
Провадження № 2/505/1457/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20 серпня 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою цьому зазначала те, що вона є рідною тіткою малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідач з дитиною проживала разом із матір`ю позивача ОСОБА_4 , ніде не працювала та не працює зараз, з самого народження ОСОБА_5 , вихованням та утриманням онуки займалась бабуся, якій позивач всіляко допомагала морально та матеріально. Відповідач з самого народження доньки, почала нехтувати своїми батьківськими обов`язками, дитиною не піклувалася, без попередження покидала дитину та їхала влаштовувати своє особисте життя, потім на деякий час поверталась та знову їхала. Залишала дитину без нагляду та належної уваги, не готувала дитині їжу, в холодну пору року дитина гуляла на вулиці без нагляду, не одягнена відповідно погодним умовам, а потім хворіла. Зловживала та зловживає алкогольними напоями. ІНФОРМАЦІЯ_4 матір позивача та бабуся дитини, ОСОБА_4 , померла. ОСОБА_1 будучи рідною тіткою дитини, повністю займається вихованням та утриманням племінниці, з квітня ОСОБА_6 проживає у неї.

Відповідач веде спосіб життя несумісний із належним вихованням дитини, це проявляється у систематичному вживанні алкогольних напоїв, періодичній відсутності за місцем проживання та залишення останньої без нагляду та навіть харчування, що спричиняє загрозу для здоров`я та життя дитини. На даний час, відповідач фактично самоусунулась від виконання батьківських обовязків. Остання зовсім не спілкується із дитиною, ОСОБА_6 не сприймає її, як матір. А позивач є єдиною особою хто здійснює догляд за дитиною, опікується дитиною та матеріально забезпечує її, тобто виконує обов`язки як батька, так і матері, без допомоги з боку біологічної матері, ОСОБА_2 , яка самоусунулася від її виховання. Зважаючи на дані обставини, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Дрогобецька Т.Ю. надала заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник Служби у справах дітей Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, та просив врахувати наданий висновок.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить відповідний запис у графі «мати» у свідоцтві про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис № 261 від 07.08.2018, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за № 0 від 07.08.2018.

ІНФОРМАЦІЯ_5 бабуся дитини, ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.04.2024, актовий запис № 301.

Відповідно до характеристики виданої старостою Любомирського старостинського округу від 26.07.2024 за № 24-25/302, ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, не працює, не займається вихованням, не доглядає за донькою ОСОБА_3 , раніше цим займалася мати ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона працювала, доглядала та виховувала онуку ОСОБА_7 .

Відповідно до характеристики наданої старостою Любомирського старостинського округу від 26.07.2024 за № 24-25/301, яка характеризує ОСОБА_1 з позитивної сторони: користується повагою жителів села, дбайлива мати, виховує двох дітей: ОСОБА_8 , 2017 року народження, ОСОБА_9 , 2019 року народження, разом з нами проживає племінниця ОСОБА_3 .

За результатами індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_3 підтверджують, що біологічна матір в сімейну ситуацію дитини не включена, відсутній емоційний зв`язок, під час спілкування з дівчинкою, дитина жодного разу не згадала про матір (тільки за навідними запитаннями) та не назвала її ім`я.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідчать, що з моменту проживання малолітньої ОСОБА_3 в сім`ї позивача жодного разу не бачила біологічну мати, ОСОБА_2 , вона не провідувала свою доньку, не приймала будь-якої участі у її вихованні, весь час дитина проводить зі своєю рідною тіткою, ОСОБА_1 , яка займається вихованням та утримує дитину.

З письмових пояснень ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що ОСОБА_2 ніде не працює, не приймає участі у вихованні доньки, онукою опікувалася бабуся, ОСОБА_4 , а після її смерті, дитина проживає разом зі своєю рідною тіткою, ОСОБА_1 , яка виховує та утримує дитину, біологічна мати дитиною не опікується, веде розгульний спосіб життя, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.

Письмові пояснення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , свідчать, що з моменту проживання малолітньої ОСОБА_3 в сім`ї позивача жодного разу не бачила біологічну мати, ОСОБА_2 , щоб вона провідувала свою доньку, не приймає будь-якої участі у її вихованні, весь час дитина проводить зі своєю рідною тіткою, ОСОБА_1 , яка займається вихованням та утримує дитину.

З Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Куяльницької сільської ради від 09.07.2024 року за № 145 вбачається, що доцільно вирішити питання про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав по відношенню до доньки, ОСОБА_3 , через ухиляння її, як матері, від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки, що виразилась у її нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі.

Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона до цього часу так і не намагалася найти зустрічей з донькою та налагодити відносини з нею, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, та несе загрозу здоров`ю та життю дитини, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав.

При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: с. Мурована, Подільський район, Одеська область, батьківських прав стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.