Провадження № 22-ц/801/1073/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 рокуСправа № 127/23683/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верещака Валерія Миколайовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову в поновленні строку від 18 березня 2025 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенка Сергія Миколайовича,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенка Сергія Миколайовича, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/23683/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу в сумі 1 419 078,00 грн на користь ОСОБА_3 .

Одночасно в скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови головного державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенка Сергія Миколайовича про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/23683/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, мотивуючи тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 йому не надсилалась рекомендованим поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_1 , і відповідно йому було невідомо про існування виконавчого провадження № 69351212. В бухгалтерії 20.02.2025 за місцем його роботи повідомили про необхідність зробити звірку по сплаті аліментів за виконавчим провадженням №74460548, яке підлягає до закриття в зв`язку із закінченням строку стягнення аліментів 15.03.2025. Після проведення звірки бухгалтер між іншим звернула увагу на незавершене виконавче провадження №69351212, про яке йому не було відомо, так як кошти по ньому не стягувались і державний виконавець не повідомляв про відкриття вказаного виконавчого провадження.

24 лютого 2025 року звернувся до державної виконавчої служби із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69351212, №59255693. 26 лютого 2025 року ознайомившись з матеріалами ВП № 69351212, дізнався про виконавче провадження щодо примусового виконання ( дубліката) виконавчого листа № 127/23683/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 01.07.2022 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу в сумі 1 419 078,00 грн на користь ОСОБА_3 .

08.03.2025 в межах 10-денного строку ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою з якою надав матеріали виконавчого провадження з ідентифікатором для повного доступу до інформації про виконавче провадження. 11.03.2025 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (суддя Ан О.В.) в справі № 127/23683/16-ц (провадження №4-с-127/13/25) скаргу було повернуто з підстав відсутності в заяві ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження. Вказана ухвала постановлена без виклику сторін. І доставлена в кабінет ЄСІТС представника 13.03.2025 о 8 год. 27 хв. Одразу ж о 9 год. 55 хв. 13.03.2024 були усунуті недоліки допущені при первинному зверненні до суду і повторно подана скарга. Просить суд зважити на добросовісну процесуальну поведінку та поновити йому строк на звернення із даною скаргою до суду щодо оскарження дій державного виконавця, зважаючи на поважність пропуску строку, який пов`язаний з не повідомленням останнього про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для подання скарги на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенка Сергія Миколайовича.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Верещак В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 18 березня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та порушив процесуальні права скаржника, не звернув увагу на не дотримання вимог закону державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_5 ) суму основного боргу в розмірі 1304070 грн, що еквівалентно 51 000 доларів США. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 115 008 грн. В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 3 748,16 грн.

07 липня 2022 року за заявою стягувача державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенком С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/23683/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника.

24 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 59255693, та відповідно 26 лютого 2025 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження.

08.03.2025 в межах 10 денного строку ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дзюбенка Сергія Миколайовича, з якою надав матеріали виконавчого провадження з ідентифікатором для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

11.03.2025 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області скаргу було повернуто з підстав відсутності в заяві ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

13 березня 2025 року, усунувши недоліки, допущені при первинному зверненні зі скаргою до суду, ОСОБА_1 повторно подав скаргу, в якій просив поновити ОСОБА_1 строк на звернення із даною скаргою до суду, щодо оскарження дій державного виконавця зважаючи на поважність пропуску строку, який пов`язаний з не повідомленням ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку на оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не надано доказів поважності причин пропуску встановленого законом процесуального строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначені строки для звернення сторони виконавчого провадження із скаргою на дії державного виконавця, а саме - десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Цей строк, відповідно до ч. 2 цієї статті, може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 761/38464/20, від 11 жовтня 2023 року у справі № 354/357/21.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з положеннями ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до копії супровідного листа № 37000 від 07.07.2022 на адресу ОСОБА_1 (м. Вінниця, вул. Привокзальна, 92-а) була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи з аналізу вказаних норм, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте не направлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й установити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року по справі № 761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Так, ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вважав, що він дізнався про порушення своїх прав лише 26 лютого 2025 року, тобто з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, оскільки в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було направлено рекомендованим листом на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2022 року, а відтак йому не було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження щодо нього.

Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомленим боржника ОСОБА_1 про початок примусового виконання рішення, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що до 26 лютого 2025 року скаржник з об`єктивних причин не міг знати і навіть потенційно здогадуватися про винесення постанови про відкриття 07.07.2022 виконавчого провадження державним виконавцем. Тому, скаржник став фактично обізнаним про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем лише з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто 26.02.2025 року.

Колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому, згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верещака Валерія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову в поновленні строку від 18 березня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук