Справа №751/3009/25
Провадження №2/751/1148/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Решетник В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Підмогильна Ярослава Ярославівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, просить визначити, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Гдиня, Республіка Польща та виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 2262011/22/АU/2025/377935 від 27 лютого 2025 року про народження ОСОБА_3 , зробленого Приморським воєводством Відділом реєстрації актів цивільного стану Гдиня.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року, який відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 квітня 2024 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої позивач сплачує аліменти.

Майже через рік після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачка народила дитину ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якого позивач записаний батьком. Однак, ОСОБА_7 не може бути дитиною позивача, оскільки відповідачка з початку введення воєнного стану на території України від 24 лютого 2022 року проживає за кордоном в Республіці Польща разом із доньками. 24 квітня 2023 року вона виїхала з території України та більше назад не поверталася. Позивач із початку введення воєнного стану на території України жодного разу не виїжджав за кордон. Крім того, позивач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в частині НОМЕР_1 з 25 травня 2024 року по теперішній час. Оскільки фізично між позивачем та відповідачем жодних стосунків та зв`язків не було і не могло бути, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути сином позивача.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03 квітня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44).

Згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України суд ухвалив судове засідання проводити за відсутності сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 квітня 2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 вересня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №1533, розірвано (а.с. 22-24).

Сторони мають двох доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19, 20).

Відповідно до судового наказу від 06 травня 2024 року, виданого Новозаводським судом міста Чернігова, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття

(а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Гдиня Республіки Польща народився ОСОБА_7 . Матір`ю дитини записана ОСОБА_9 , а батьком ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , номер актового запису 2262011/00/АU/2025/377935 від 27 лютого

2025 (а.с. 26-27).

Під час народження ОСОБА_3 сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула державний кордон України (в`їзд) 11 квітня 2023 року та виїхала з України 24 квітня 2023 року (а.с. 28).

Згідно з наданою інформацією Державної прикордонної служби України від 20 березня 2025 року відомостей щодо перетину державного кордону України у період з 01 січня 2023 року по 01 січня 2025 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у базі даних не виявлено

(а.с. 29).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з

25 травня 2024 року (а.с. 30).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини (п. 1 ст. 9 Конвенції).

За змістом положень ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від

15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України) звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення відомостей, що заперечуються, з актового запису про народження дитини.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У розумінні статей 77-79 ЦПК України належним, допустимим та достовірним доказом у даній справі є висновок експертизи, яким наявність або відсутність кровного споріднення доводиться (спростовується).

У даних правовідносинах суд вважає доведеним факт відсутності споріднення між позивачем, що записаний батьком, та малолітньою дитиною ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також відповідачка не заперечує проти позову та підтверджує, що позивач не є біологічним батьком народжуваної нею дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи досліджені у справі докази у їх сукупності, наведені позивачем доводи про те, що він не може бути біологічним батьком дитини, які не спростовані відповідачем, те, що на час реєстрації народження дитини позивач вже не перебував у шлюбі з відповідачем, відповідачка проживає за межами України, однак позивач був записаний батьком дитини, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч .2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, статтями 122, 133,136 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Гдиня, Республіка Польща.

Виключити з актового запису №26622011/00/AU/2025/377935, складеного 27 лютого 2025 року Приморським воєводством Відділу реєстрації актів цивільного стану Гдиня, Республіка Польща про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини ОСОБА_15 , відомості про батька ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Р.М. Топіха