Справа № 511/204/25
Провадження № 2/517/136/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року с-ще Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа запозовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 63).

28 квітня 2025 року від представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про закриття провадження у справі, з якої убачається, що відповідач після подачі позову до суду у добровільному порядку сплатив заборгованість у повному обсязі. Просить суд повернути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір (а.с. 70).

У судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 68).

Відповідач в судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України (а.с. 69).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд заяви представника позивача за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду питань про залишення позову без розгляду та повернення судового збору.

Розглянувши заяву представника позивача про закриття провадження у справі судом встановлено таке.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Судом установлено, що між сторонами у позасудовому порядку врегульовано питання щодо стягнення грошових коштів, а тому між сторонами відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви та закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законодавство України однією з умов розгляду справи судом визначає сплату судового збору у розмірі та у випадках, визначених законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Зі змісту ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» убачається, що судовий збір після сплати зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно із п. 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи позивачем під час звернення до суду із позовною заявою, згідно платіжного доручення № 0 від 03 грудня 2024 року сплачено 3028 гривень судового збору через АТ «Універсал Банк» (а.с. 50).

Отже, вимоги позивача в частині щодо повернення сплаченого судового збору ґрунтуються на законі.

З огляду на наведене, заява позивача в частині повернення судового збору також підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 13, 255, 259, 260 ЦПК України, статтею 7 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 511/204/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути Акціонерному товариству «Універсал Банк» (адреса: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04082, , реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «Універсал Банк», МФО 322001), сплачений при подачі позову, через АТ «Універсал Банк», судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, відповідно до платіжного доручення № 0 від 03 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя