КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 367/1580/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2707/2025Головуючий у суді першої інстанції - Шестопалова Я.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Попова Микити Геннадійовича про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Нежури В.А., суддів Невідомої Т.О., Соколової В.В.

у справі за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2024 року по цивільній справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бучанська міська рада Київської області про витребування земельних ділянок із незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2024 року у вказаній справі.

Для розгляду справи протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 вересня 2024 року визначено склад суду: суддя-доповідач Нежура В.А., судді: Невідома Т.О., Соколова В.В.

У судовому засіданні по справі 24 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Попов М.Г., заявив відвід колегії суддів у вказаному складі.

Відвід обґрунтовує тим, що суддя Нежура В.А. був обраний до складу Вищої ради юстиції всеукраїнською конференцією працівників прокуратури , тому діє упереджено на корись позивача у справі.

Також вказує, що розгляд справи у суді апеляційної інстанції триває понад два місяці, що є порушення строків розгляду. Зазначає, що апеляційну скаргу прокурора було прийнято до судового розгляду не зважаючи на сплату апелянтом судового збору у меншому, ніж встановленому законом розмірі. Стверджує, що суд ухвалив відхилити клопотання представника відповідача, в той час як вимогами процесуального закону передбачено залишення клопотань без задоволення. Наголошує, що суд нівелює його можливість здійснювати право на судовий захист. Посилається також на те, що внаслідок дій колегії суддів відповідачі несуть надмірний тягар, пов`язаний із арештом їх майна в межах забезпечення позову у даній цивільній справі.

Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, тому адвокат Попов М.Г. просить задовольнити його заяву.

Згідно з частиною 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України , якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заява про відвід колегії суддів була подана безпосередньо у судовому засіданні по справі, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді.

Так, статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Як вбачається з заяви про відвід суддів, заявник просить відвести суддів на підставі того, що у нього виникають сумніви щодо безсторонності та неупередженості складу суду.

В обґрунтування вказаних сумнівів заявник посилається на те, що суд, ухвалюючи процесуальні рішення по справі та в ході судового засідання діяв з порушенням норм права, проявляв упереджене ставлення до заявника.

Суд вважає, що зміст заяви про відвід зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями суду та не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів Нежури В.А., Невідомої Т.О., Соколової В.В., під час розгляду даної справи.

Обрання судді Нежури В.А. членом Вищої ради юстиції всеукраїнською конференцією працівників прокуратури у 2015 році не є обставиною, що може впливати на безсторонність та неупередженість судді під час розгляду даної справи та не є передбаченою законом підставою для відводу судді.

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України, заявник не вказав.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу, що, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Попова Микити Геннадійовича про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Нежури В.А., суддів Невідомої Т.О., Соколової В.В. залишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи у такому ж складі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова