У Х В А Л А

"29" квітня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/3074/25

провадження № 2-др/755/65/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали за заявою представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). (ч. 9 ст. 10 ЦПК України)

Таким чином, оскільки досліджувана заява і позовна заява згідно норм діючого процесуального законодавства України підлягає до судового розгляду, із ухваленням судового рішення за наслідками розгляду заяви по суті її вимог, то відповідно наявні підстави застосувати аналогію закону щодо форми та змісту поданої заяви, зокрема, відповідно до статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, заява повинна містити, зокрема, зміст вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як убачається із змісту заяви, заявник просить суд вирішити питання про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 12 071,83 грн., які сплачено позивачем під час звернення з позовом до суду.

Разом з тим, згідно змісту мотивувальної частини рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року у справі № 755/3074/25 суд дійшов наступного: «Крім того, згідно роз`яснень, наданих у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, у разі відсутності інших спадкоємців, відповідачем у справі має бути відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, на даний час єдиним органом місцевого самоврядування в м. Києві виступає Київська міська рада, яка, відповідно, є належним відповідачем в межах розгляду даної справи, та оскільки даним органом місцевого самоврядування не було порушено та/або оспорено спадкових прав позивача, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.»

Таким чином, у рішенні від 14 квітня 2025 року у справі № 755/3074/25 судом вирішено питання розподілу судових витрат, які віднесено за рахунок позивача, тому представником позивача на виконання приписів даної ухвали суду має бути уточнено правові підставі ухвалення додаткового рішення суду щодо рішення, яке вже містить вирішення питання, заявленого у заяві про ухвалення додаткового рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган