У Х В А Л А

23.04.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі:

позивач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ),

позивач-3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ),

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕК ІН СІ» (, електронна адреса : , місцезнаходження: 02141, м. Київ, вул.Мишуги Олександра, буд. 10, офіс 110),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,

предмет позову: розірвання договору та стягнення сплачених сум,

представників учасників справи: адвокатів Робейко А.А., Стеценко О.В.,

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває указана цивільна справа, відповідно до якої позивачі просять суд:

- розірвати договір про організацію круїзу №023-12/2021 від 20.12.2021, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕК ІН СІ»;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 кошти за договором про організацію круїзу №023-12/2021 від 20.12.2021 у розмірі 60 800,00 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 кошти за договором про організацію круїзу №023-12/2021 від 20.12.2021 у розмірі 30 400,00 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 кошти за договором про організацію круїзу №023-12/2021 від 20.12.2021 у розмірі 30 000,00 грн.;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

У підготовчому судовому засіданні представником відповідача, адвокатом Стеценко О.В., заявлено клопотання про залишення позову без розгляду з тих підстав, що належним чином повідомлені позивачі не з`являються у підготовчі судові засідання, при цьому справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, адвокат Робейко А.А. проти клопотання представника відповідача заперечила, просила відмовити у задоволенні такого.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд щодо заявленого клопотання представника відповідача дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 43 ЦПК України передбачені права та обов`язки учасників справи. Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Між тим, відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 2 ст. 223 ЦПК України передбачає підстави відкладення розгляду справи в судовому засіданні.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог частини третьої статті 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче судове засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, виходячи з положень ст. 223, 257 ЦПК, позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача в обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність перешкод для розгляду справи за відсутності позивачів у судовому засіданні.

Відповідно до положень статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у разі неявки позивача в судове засідання лише за умови, якщо його участь визнається обов`язковою, або ж якщо така неявка перешкоджає розгляду справи. У даному випадку таких обставин суду не надано.

Крім того, право на представництво інтересів позивачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, належним чином забезпечено участю у судових засіданнях адвоката Робейко Анжели Анатоліївни (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001058 від 26.06.2018, ордери серії ВС №1343101, №1310154, №1310154, №1339816).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 320/5420/18 (постанова від 01 липня 2020 року) зазначила, що ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Окремо суд зазначає, що адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 9901/236/21 (провадження № 11-102заі24).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Зокрема, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, заявлене представником відповідача клопотання не містить жодного обґрунтування щодо того, чим саме така неявка позивачів перешкоджає вирішенню спору та не є підставою для залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачів є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 43, 257-261, 353-355 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.