КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5740/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025року місто Київ

справа № 752/12781/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мазур Ю.Ю., у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь:

заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01травня 2015 року по 01травня 2024 року у розмірі 26123,81 грн.;

інфляційнівтратиу розмірі 7252,71 грн. та 3% річних у розмірі 2337,36 грн. за період з з 01 травня 2015 року по 01 травня 2024 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що КП «Керуюча компанія «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01 травня 2015 року по теперішній час надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_1 .

Вказував, що власником особового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , яка зареєстрована у квартирі з 21 червня 2007 року та відповідно є споживачем послуг, які надає позивач.

Зазначав, що у відповідача в результаті неналежного виконання своїх обов`язків по оплаті наданих позивачем житлово-комунальних послуг утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Вважає, що вказаний борг відповідача відповідно до вимог ст.625 ЦК України мають сплатити з урахування індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2024 року у розмірі 26123,81 грн. та судовий збір у розмірі 2214, 68 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішенняв частині відмови в задоволенні позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва»щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 01 травня 2015 року до 03 квітня 2020 року та з 01 червня 2023 року по 01 травня 2024 року скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути 3% річних за вказаний період у сумі 1040,79 грн., інфляційні втрати в розмірі 1848,76 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер, а тому нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, не порушує норми матеріального права.

Вказував, що беручи до уваги норми постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період военного стану», оскільки на території міста Києва бойові дії не йшли, тому з 01 липня 2023 року по 01 травня 2024 року 3% річних та інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва»заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2024 року у розмірі 26123,81 грн. та судовогозборуу розмірі 2214, 68 грн. не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат за період з 01 травня 2015 року до 03 квітня 2020 року та з 01 червня 2023 року по 01 травня 2024 року.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Керуюча компанія «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01 травня 2015 року по теперішній час надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку АДРЕСА_1 .

Власником особового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , яка зареєстрована у квартирі з 21 червня 2007 року та відповідно є споживачем послуг, які надає позивач.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, у останньої виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за період з 01 травня 2015 року по 01травня 2024 рокуу розмірі 26123,81 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2024 року.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, виходив з того, що на території України з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також, що з 24 лютого 2022 року, в період воєнного стану, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов'язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Тобто, закон звільняє боржників саме від сплати неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послугина вказаний вище період. У той же час, платежі компенсаційного характеру, встановлені статтею 625 ЦК України - інфляційні, а також 3% річних від простроченої суми, не є неустойкою, та звільнення від таких заходів відповідальності законом не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні 3% річних та інфляційних втрат за період з 01 травня 2015 року по 03 квітня 2020 року.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285);

стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. №285);

нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.»

Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Київ не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309.

Отже, законодавець на рівні акту Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3% річних, і такі положення до внесення змін доПостанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року підлягає застосованню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року.

За таких обставин нараховані позивачем на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних в межах заявлених вимог за період з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року не підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з принципу диспозитивності, у позивача виникло право на стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу за період з 01 травня 2015 року по 03 квітня 2020 року та з 30 грудня 2023 року по 01 травня 2024 року.

За проведеними обчисленнями, з урахуванням методики розрахунку інфляційних втрат та 3% річних відповідно до частини другою статті 625 ЦК України, колегією судді апеляційного суду встановлено, що стягненню з відповідача на користь позивача за період з з 01 травня 2015 року по 03 квітня 2020 року та з 30 грудня 2023 року по 01 травня 2024 року підлягають 3% річних у розмірі 618,19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1073,13 грн.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, а відтак, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу за період з 01 травня 2015 року по 03 квітня 2020 року та з 30 грудня 2023 року по 01 травня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.

Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції у розмірі 358,83 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» 3% річних та інфляційних втрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва», місцезнаходження: місто Київ, проспект Голосіївський, 17-Б, , інфляційні втрати у розмірі 1073 грн. 13 коп., 3% річних у розмірі 618 грн. 19 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 358 грн. 83 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: