Провадження № 2-о/492/31/25
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Деде К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Арцизі заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Іванової Г.С. про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання батьком дитини, -

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Іванова Г.С.,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 15 липня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2019 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня донька заявника згодом залишилася проживати разом з батьком. Мати дитини ОСОБА_2 не проявляє жодної зацікавленості у спілкуванні з дитиною, добровільно дитину не забезпечує. 11.10.2021 року Арцизьким районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . Аліменти ОСОБА_2 на утримання дитини не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Заявник має стабільний дохід, створив всі належні умови для самостійного виховання і утримання доньки, дитина навчається в закладі освіти. Мати дитини проживає окремо від дитини.

Заявник стверджує, що він повністю утримує свою доньку та піклується про неї без участі матері.

Встановлення факту перебування дитини на самостійному вихованні та утриманні необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дитини, а також реалізації права заявника на відстрочку від мобілізації.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Ухвалою суду від 31.01.2025 року відкрито провадження по справі.

29 квітня 2025 року до суду від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Іванової Г.С. надійшла заява, в якій просила суд про залишення заяви без розгляду.

В судове засідання представник заявника не з`явилася.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про залишення заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника заявника про залишення заяви без розгляду з наступних підстав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 712/13263/17.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Тобто, за змістом статті 257 ЦПК України, залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Надане позивачу право на подання заяви про залишення позову без розгляду не залежить від думки інших учасників справи, і суд не зобов`язаний при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотиви, у зв`язку з якими така заява подана.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (подібний висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі № 308/13199/17, від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що представник заявника звернулася до суду із заявою про залишення заяви без розгляду, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання батьком дитини, слід залишити без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки представник заявника скористалася своїм процесуальним правом, на порядок реалізації якої воля інших учасників справи не поширюється.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право, передбачене частиною 2 статті 257 ЦПК України, на повторне звернення з зазначеною заявою до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення встановлюються законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема у разі залишення заяви без розгляду, однак крім випадків, коли така заява залишена без розгляду за заявою позивача.

Аналізуючи вказані норми права суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що сплачена сума судового збору за подання заяви у наявній справі не підлягає поверненню, оскільки заява залишена без розгляду за його заявою.

Керуючись ст. ст. 133, 223, 247, 257, 258 - 261, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

Заяву представника заявника адвоката Іванової Г.С. про залишення заяви без розгляду - задовольнити повністю.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання батьком дитини - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, а також що сплачена сума судового збору за подання заяви у наявній справі не підлягає поверненню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя Черевата В.І.