Номер провадження 2-н/754/156/25
У Х В А Л А

28 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О. вивчивши письмові матеріали справи за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ПАТ «ВФ Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2024 у видачі судового наказу відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.04.2025 скасовано ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2024 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

24.04.2025 вказана цивільна справа надійшла до Деснянського районного суду міста Києва, 28.04.2025 передано судді.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положення ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленим цим Кодексом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до положення п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи те, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду міста Києва за правилами загальної підсудності, у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором слід відмовити.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 160-165 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду. В разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 28.04.2025.

Суддя В.О.Сенюта