Справа № 715/905/25
Провадження № 2/715/362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участі представника позивача Петрович Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позову.

Позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено споживчий кредит №02 у загальному розмірі 203300,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 квітня 2029 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору.

Зазначає, що згідно п. 2.1. кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов?язується належним чином використати і повернути в передбачені кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених кредитним договором.

Стверджує, що факт надання кредиту та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується Випискою по рахунку позичальника та Меморіальним ордером від 10.04.2024 року.

Посилається на те, що згідно п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов?язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3388,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з травня 2024 р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Однак, позичальником не здійснюється належне виконання своїх обов`язків, в тому числі в частині сплати відповідного платежу по тілу кредиту та процентах, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість.

Вказує на те, що відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 36 процентів річних.

Посилається на те, що оскільки останній раз погашення тіла кредиту та відсотків було здійснено 30.09.2024 (по тілу кредита та відсоткам), а відповідно наступний платіж, що припадав на 25.10.2024 в частині сплати відсотків позичальником не було погашено, тобто прострочена заборгованість складає більше 89 днів, із зазначеним терміном настали відкладальні обставини та змінено термін остаточного повернення кредиту.

У зв`язку з викладеним, станом на 24.03.2025 року вся сума заборгованості по кредиту є простроченою заборгованістю та складає 142320,69 грн., в т.ч. сума кредиту - 106 357,42 грн., прострочені відсотки - 26870,90 грн, пеня 9092,37 грн.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором про споживчий кредит №02 від 10 квітня 2024 р. в сумі 142320,69 грн., в т.ч. сума кредиту - 106 357,42 грн., прострочені відсотки - 26 870,89 грн., пеня 9092,37 грн, а також судові витрати в рахунок відшкодування сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.04.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження.

Представник позивача, адвокат Петрович Юлія Федорівна в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Не заперечувала, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином; за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву до суду не надала. Однак 21 квітня 2025 року надіслала до суду заяву у якій зазначила, що вимоги позову визнає у повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у її відсутності та не заперечує, щодо заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Позиція суду

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом належними доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Державний ощадний банк України», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала договір про споживчий кредит №02 від 10 квітня 2024 року, згідно з яким отримав кредитні кошти в розмірі 203 300,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 квітня 2029 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ними та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.50-61).

Згідно п. 2.1. Кредитного договору Банк зобов?язується надати Позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов?язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених кредитним договором.

Відповідно до п. 3.1.1 Кредитного договору Банк надає Кредит протягом одного Банківського дня з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання кредиту: 3.1.1.1 сплати Позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 4045,67 грн. протягом 1 банківського дня з моменту підписання цього Договору. П. 3.1.1.2. Кредитного договору Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми кредиту, для чого Позичальник зобов?язаний забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди.

Тобто, позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з поточного рахунку, в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв?язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді кредиту), що буде доступна йому для використання на поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди банку.

Згідно п. 3.2.1. Кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

АТ «Ощадбанк» виконало зазначені вимоги Кредитного договору та надало Позичальнику кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника зазначений в п. 1.1.15 Кредитного договору за виключенням списаної комісійної винагороди в сумі 4045,67 грн.

Факт надання кредиту та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується випискою по рахунку позичальника та Меморіальним ордером від 10.04.2024 року (а.с.6-49).

Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору всі платежі за кредитним договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку.

Згідно п. 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобов?язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 3388,33 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з травня 2024 р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.

Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. кредитного договору.

Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов?язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 36 процентів річних.

Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з чим у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором №02 від 10 квітня 2024 р. в сумі 142320,69 грн., в т.ч. сума кредиту - 106 357,42 грн., прострочені відсотки - 26 870,89 грн., пеня 9092,37 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6).

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Порядок, строки повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором були доведені до відома відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ст.3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На думку суду, договір №02 від 10.04.2024 року, що доданий до позовної заяви, є вільною формою кредитного договору, узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України. В дослідженому судом договорі №02 від 10.04.2024 року міститься інформація про розмір кредиту та порядок його погашення. Дана інформація була доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві, що, в свою чергу, являється підтвердженням отримання позичальником кредитних коштів, тобто передбачено усі умови отримання кредиту.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом окрім наведеного, встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою рахунку позичальника.

У силу вимог ст.599 ЦК України - зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором та як вбачається зі змісту ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 свої обов`язки по договору виконує неналежним чином, тому станом на 24.03.2025 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить у розмірі 142320,69 грн., в т.ч. сума кредиту - 106 357,42 грн., прострочені відсотки - 26 870,89 грн., пеня 9092,37 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим.

Однак, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Враховуючи вищевикладене, дані позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею, задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом у загальному розмірі 133228,32 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2834,51 грн.

На основі викладеного, керуючись ст. 526, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України та ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» (місце знаходження філії: м. Чернівці Героїв Майдану, 244; ) заборгованість за договором про споживчий кредит №02 від 10.04.2024 року в розмірі 133 228 (сто тридцять три тисячі двісті двадцять вісім) гривень, 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» (місце знаходження філії: м. Чернівці Героїв Майдану, 244; ) в рахунок відшкодування понесених судових витрат сплачений судовий збір у розмірі 2834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні, 51 копійку.

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: