Справа № 296/3934/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"16" січня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024р. АТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 17089/2018 в сумі 484023,42 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.05.2018р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 17089/2018, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 666651,24 грн. Відповідачем умови кредитного договору щодо повернення коштів не виконані, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 484023,42 грн., з яких: 387938,86 грн. - заборгованість за основним боргом; 96084,56 грн. прострочені проценти за основним боргом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього 30.10.2024р. було подану заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, стосовно винесення заочного рішення - не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як свідчать матеріали справи, 03.05.2018р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 17089/2018, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 666651,24 грн., зі строком кредитування до 02.05.2025р., змінюваною процентною ставкою в розмірі 14,99% річних (а.с. 15-19).

Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується меморіальними ордерами №24164516, № 24166459 та № 24165927 від 04.05.2018р. (а.с. 5-7) та випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 за період 03.05.2018р. по 14.11.2023р. (а.с. 8-9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 22).

Позивач стверджує, що 09.05.2023р. надіслав відповідачу досудову-вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості у розмірі 448664,29 грн. (а.с. 27).

Відповідач не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.11.2023р. складає 484023,42 грн., з яких: 387938,86 грн. - заборгованість основним боргом; 96084,56 грн. прострочені проценти за основним боргом (а.с. 24-26).

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Приписами ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором №17089/2018 від 03.05.2018р. належним чином не виконала, а отже зобов`язана повернути позивачу борг за договором в розмірі 387938,86 грн.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

Як вже зазначалось, згідно п.п. 3.2., 3.3. кредитного договору, який підписано відповідачем, передбачена змінювана процентна ставка, яка на моент укладення договору становила 14,99% річних.

Підписавши кредитний договір відповідач, відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання.

А тому заявлені вимоги банку про стягнення з відповідача 96084,56 грн. процентів за основним боргом є правомірними та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7260,35 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 612, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» суму боргу в розмірі 484023,42 грн., з яких: 387938,86 грн. - заборгованість за основним боргом; 96084,56 грн. прострочені проценти за основним боргом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 7260,35 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В. П. Маслак