Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

за участі: секретаря судового засідання Швидкої І.О.,

учасників справи:

прокурора Пітюренка М.В.,

представника позивача Черкаської обласної

державної (військової) адміністрації Мішенко О.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 Шимановського А.В.,

представника відповідача Будищенської сільської ради та третьої особи виконавчого комітету Будищенської сільської ради - Острівної К.В.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» - Осадчої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації, до Будищенської сільської ради, ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» та Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Будищенської сільської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки та її витребування,-

в с т а н о в и в :

13 лютого 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Троцько Є.В., який діє в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» та Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Будищенської сільської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки та її витребування, у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд:

- витребувати у Будищенської сільської ради () та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) земельну ділянку державного лісового фонду за кадастровим номером :03:001:0008, площею 0,0302 га, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 на користь держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації ();

- скасувати державну реєстрацію (запис) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га в Державному земельному кадастрі із категорією земель - землі рекреаційного призначення та цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , із одночасним припиненням на неї права комунальної власності Будищенської сільської ради () від 15.12.2023 № 52994179 та речового права оренди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 № 52998032;

- стягнути з відповідачів на користь прокуратури Черкаської області (код за ) судовий збір у розмірі 6 056 гривень 00 копійок

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що підставі рішення Свидівоцької сільської ради № 6-25 від 28 січня 2003 року «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під базу відпочинку ПП ОСОБА_2 », Черкаським районним земельно-кадастровим бюро розроблено проєкт відведення земельної ділянки площею 0,0302 га суб`єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_2 під розміщення культурно-оздоровчого комплексу за рахунок земель Свидівоцького лісництва Черкаського держлісгоспу (ліси І групи) в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га.

21 жовтня 2003 року Черкаською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» до Державного земельного кадастру внесено відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О. укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ПП ОСОБА_2 , у користування останнього строком на 10 років передано земельну ділянку площею 0,0302 га за рахунок земель Свидівоцького лісництва ДП «Черкаське лісове господарство» - ліси 1 групи.

У подальшому, рішенням Свидівоцької сільської ради № 2-21 від 19 травня 2006 року «Про внесення змін в договір оренди в зв`язку зі зміною власника бази відпочинку з ПП ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 », до договору оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О. укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ПП ОСОБА_2 внесено зміни в частині орендарів, з огляду на перехід речового права на нерухоме майно на вказаній земельній ділянці до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

На підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 12 листопада 2021 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , до останнього перешли речові права на нежитлові будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 , зокрема: літ. А-І, а, площею 26,4 м2, В сарай, 1 ворота, 2 огорожа, які знаходяться на земельні ділянці за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га.

На підтвердження відповідного речового права на вказані нежитлові об`єкти нерухомості за ОСОБА_1 зареєстровано речове право № 45159903 від 19 листопада 2021 року.

Також, прокурор вказує, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 25 травня 2021 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , до останнього перешли речові права на нежитлові будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 , зокрема: літ. Б-І, мс, площею 78,6 м2, 3 огорожа, які знаходяться на земельні ділянці за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га.

На підтвердження відповідного речового права на вказані нежитлові об`єкти нерухомості за ОСОБА_1 зареєстровано речове право № 45159903 від 19 листопада 2021 року.

Рішенням Будищенської сільської ради «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 » № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_1 надано земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в оренду строком на 49 років за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року вирішено зареєструвати право комунальної власності за Будищенською сільською радою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

У подальшому, на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, між сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 16 квітня 2022 року.

Відповідно до п. 1 Договору, ОСОБА_1 в строкове платне користування передано земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктами 14, 15 Договору, земельна ділянка передається під розміщення культурно-оздоровчого центру без зміни її цільового призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Водночас, прокурор зазначає, що за Будищенською сільською радою на підставі рішення державного реєстратора Дудінової-Богданової К.О. № 70759941 від 18 грудня 2023 року зареєстровано право комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та у подальшому внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості за № 52998032 від 15 грудня 2023 року щодо речового права користування ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 21 грудня 2021 року та договору оренди землі від 16 квітня 2022 року.

Рішення Будищенської сільської ради «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 » № 32-88/VIIIвід 23 грудня 2021 року, в частині передачі ОСОБА_1 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га підлягає визнанню незаконним та скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного земельного та лісового законодавства, зокрема: через перевищення Будищенською сільською радою наданих законом повноважень під час передачі у користування земель державної власності ліси 1 групи; відведення земельної ділянки без попереднього її вилучення у постійного лісокористувача ДП «Черкаське лісове господарство»; порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення; не відшкодування збитків завданих постійному лісокористувачу, у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки; відсутності погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства на відведення у власність земельної ділянки.

Правове обґрунтування наявності у складі земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га земель державної власності ліси 1 групи, прокурор зазначає наступне.

Прокурор вважає, щовизначальною обставиною, є факт знаходження спірної земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га в межах у виділу 25 кварталу 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Згідно Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Черкаське лісове господарство» Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства (Свидівське лісництво), розробленого Українським держаним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Київська лісовпорядна експедиція» Державного агентства лісових ресурсів України від 2014 року, квартал 1 Свидівського лісництва філії «Черкаське лісове господарство» складається з лісопаркової частини лісів зелених зон.

Водночас, прокурор вказує, що згідно проведеної головним лісничим філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» Сидоренко О.М. інструментальної зйомки земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та її накладення на землі державного лісового фонду Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» встановлено, що спірна земельна ділянка повністю сформована за рахунок виділу 25 кварталу 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство».

Також, прокурор зазначає, що згідно даних ІС «Національні кадастрові системи», доступ до яких надано, у тому числі Черкаській обласній прокуратурі, структурною одиницею якої є Черкаська окружна прокуратура та, які разом є складовою частиною єдиної системи органів прокуратури України, земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, а на самій земельній ділянці, яка сформована та внесена до Державного земельного кадастру 21 жовтня 2003 року Черкаською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру», знаходяться лісові насадження, що у повній мірі узгоджується із зазначеними вище матеріалами лісовпорядкування.

Відповідно до Проекту відведення земельної ділянки площею 0,0302 га (ліси І групи) суб`єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_2 під розміщення культурно-оздоровчого комплексу за рахунок земель Свидівоцького лісництва Черкаського держлісгоспу в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, розробленого Черкаським районним земельно-кадастровим бюро в 2003 році та наявних в ній даних Форми 6-зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності», земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га обліковувалась, як ліси І групи за Свидівським лісництвом ДП «Черкаське лісове господарство».

Згідно Плану виготовленого Черкаським лісгоспом від 21 вересня 2002 року, який міститься у вказаному проєкті відведення ФОП ОСОБА_2 , спірна земельна ділянка розташована в межах кварталу 1, Свидівського лісництва поблизу акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро та відноситься до лісів І групи.

В ході первинного відведення в користування строком на 10 років без права викупу спірної земельної ділянки ФОП ОСОБА_2 складено Акт погодження місця розташування земельної ділянки під розміщення культурно-оздоровчого центру. Згідно даного Акту вибрана комісією земельна ділянка площею 0,03 га відносилась до лісів І групи та розташована в північно-західній частині адмінтериторії Свидівоцької сільської ради, в межах с. Сокирне.

Відтак, на переконання прокурора зазначені обставини в своїй сукупності беззаперечно вказують на формування земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га за рахунок земель державного лісового фонду (ліси І групи, виділ 25 квартал 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство»).

Правове обґрунтування незаконності рішення Будищенської сільської ради від 23.12.2021 № 32-88/VIII, в частині передачі ОСОБА_1 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, прокурор зазначає наступне.

На підставі рішення Будищенської сільської ради «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 » № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_1 надано земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в оренду строком на 49 років за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено зареєструвати право комунальної власності за Будищенською сільською радою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

А також, на підставі вказаного рішення 16 квітня 2022 року між сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі.

Зокрема, прокурор зауважує, що відповідно до інформації філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» № 1393/22.12-2023 від 21 грудня 2023 року, Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства № 1653 від 04 грудня 2023 року та Черкаської обласної державної (військової) адміністрації № 01/01-35/14257/01/01-35/30984 від 27 грудня 2023 року, земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 0,0302 га (ліси І групи), яка розташована в межах Свидівоцького лісництва філія «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, за рахунок якої у подальшому і сформована земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , у порядок та спосіб передбачений земельним та лісовим законодавством не вилучалась, як наслідок у довгострокове користування строком на 49 років передана бути не могла.

А відтак, прокурор стверджує, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 відноситься до земель державного лісового фонду та у довгострокове користування на 49 років ОСОБА_1 не могла бути передана для не лісогосподарських цілей.

Правове обґрунтування незаконності рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, в частині порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення, прокурор зазначає наступне.

Прокурор вказує, що у порушення законодавчо визначеної процедури, Свидівоцькою сільською радою без прийняття рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення та розроблення відповідного проекту землеустрою, яким мали б бути передбачені розрахунки розміру втрат лісогосподарського виробництва та збитків завданих постійному лісокористувачу, на підставі спірного рішення у довгострокове користування ОСОБА_1 передано земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, тобто для не лісогосподарських потреб.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання недійсними рішень органів влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, визнання недійсними угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Так, прокурор вважає, що допущено грубі порушення норм земельного законодавства під час відведення у власність земель для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та фактичній зміні їх цільового призначення.

Правове обґрунтування незаконності рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, в частині перевищення Свидівоцькою сільською радою наданих законом повноважень під час передачі у довгострокову оренду земель державного лісового фонду ліси 1 групи, прокурор зазначає наступне.

Прокурор зазначає, що згідно з інформацією постійного лісокористувача філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» та Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га сформована за рахунок земель державного лісового фонду (ліси І групи, виділ 25 квартал 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство»), а рішення про її вилучення у постійного лісокористувача не приймалось.

Також, прокурор стверджує, що факт повного входження спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду, підтверджується проведеною головним лісничим філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_6 інструментальною зйомкою земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та її накладення на землі державного лісового фонду Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство», згідно якої спірна земельна ділянка повністю сформована за рахунок виділу 25 кварталу 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство», а також відповідно до даних Форми 6-зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» котрі містяться в Проекті відведення земельної ділянки площею 0,0302 га (ліси І групи) ФОП ОСОБА_2 під розміщення культурно-оздоровчого комплексу за рахунок земель Свидівоцького лісництва Черкаського держлісгоспу в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, розробленого Черкаським районним земельно-кадастровим бюро 2003 році, земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га обліковувалась, як лісові землі, вкриті лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю (вид угідь ліси І групи) за Свидівським лісництвом ДП «Черкаське лісове господарство».

Станом на день виникнення спірних правовідносин (передача у довгострокову оренду земельної ділянки та фактичне вибуття її із власності держави) повноваження до розпорядження спірною земельною ділянкою, згідно ст. 122 ЗК України було покладено на Кабінет Міністрів України.

Так, відповідно до ч. 8 ст. 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передавав земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу (землі, які перебувають у постійному користуванні, - рілля, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення).

У той же час, ч. 1 ст. 122 ЗК України до повноважень сільських, селищних та міських рад відносились повноваження щодо передачі земель лише із комунальної власності.

Як наслідок, Свидівоцька сільська рада передала у довгострокову оренду відповідачу 2 земельну ділянку державного лісового фонду для нелісогосподарських потреб з перевищенням наданих законом повноважень.

Водночас, прокурор вказує, що 27 травня 2021 року набрали чинності окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28 квітня 2021 року.

На теперішній час відповідно до ч. 8 ст. 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає лише земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, наразі, Кабінет Міністрів України не може здійснювати вилучення та надання земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення.

За новою редакцією ст. 149 ЗК України, такі землі вилучаються за рішенням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження землями відповідно до ст. 122 цього Кодексу, та лише виключно для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч. ч. 3, 4, 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Пунктом 4 частини 1 статті 31 ЛК України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Крім того, за змістом п. 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).

А тому прокурор стверджує, що землі лісового фонду належать до державної власності, перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій та у постійному користуванні філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на ст. 122 ЗК України, прокурор вважає, що станом на день подачі позову, повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою перейшли від Кабінету Міністрів України до Черкаської обласної державної (військової) адміністрації, як наслідок у Будищенської сільської ради, як станом на день виникнення спірних правовідносин, так і на сьогоднішній день відсутні повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою державного лісового фонду.

Правове обґрунтування незаконності рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, у зв`язку із не відшкодуванням збитків завданих постійному лісокористувачу, у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки, прокурор зазначає наступне.

Відшкодування збитків державі, в особі постійного лісокористувача ДП «Черкаське лісове господарство» у зв`язку із фактичним вилученням земель державного лісового фонду та передачею їх у довгострокову оренду ОСОБА_1 , Будищенською сільською радою в порушення ст. 156 ЗК України не здійснено, що підтверджується інформацією філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» № 1393/22.12-2023 від 21 грудня 2023 року.

На переконання прокурора, зазначене вище у своїй сукупності свідчить про те, що Будищенською сільською радою, усупереч вимогам ст. ст. 18-20, 122, 149 ЗК України та ст. ст. 27, 57 ЛК України, прийнято рішення № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, яким надано у довгострокову оренду ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01), яка перебуває на території земель державного лісового фонду філії «Черкаське лісове господарство» в межах кварталу 1, виділ 25 Свидівоцького лісництва та з постійного користування не вилучалась.

Правове обґрунтування необхідності скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, прокурор вказує наступне.

Оскільки на спірну земельну ділянку було сформовано кадастровий номер :03:001:0008 та відкрито Поземельну книгу, що в розрізі вимог абз. 3 п. 50 Порядку ведення Державного земельного кадастру свідчить про державну реєстрацію земельної ділянки, саме як земельної ділянки з категорією землі рекреаційного призначення.

Враховуючи те, що землі державного лісового фонду ліси І групи є землями, які обмежені в цивільному обороті, а речові права комунальної власності та оренди виникли в супереч нормам земельного та лісового законодавства, такі обставини унеможливлять її раціональне використання державою в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації саме, як землі лісогосподарського призначення, а тому має місце порушення інтересу держави, яке підлягає захисту в судовому порядку шляхом скасування її державної реєстрації.

Правові підстави витребування у Будищенської сільської ради та ОСОБА_1 земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, прокурор вказує наступне.

Цивільним законом передбачені такі засади захисту права власності, як зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Звертаючись до суду з позовом прокурор посилається на правові позиції ВСУ та вказує те, що майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Відтак, прокурор вважає, що наявні правові підстави для пред`явлення вимоги про витребування земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , право комунальної власності на яку в порушення норм земельного та лісового законодавства було зареєстроване за Будищенською сільською радою та на підставі договору оренди передана у користування ОСОБА_1 .

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 березня 2024 року /т. 1 а.с. 225-226/.

28 лютого 2024 року, у межах строку, встановленого судом, від представника відповідача Будищенської сільської ради Токаренко Н.Є. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у якому остання просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі /т. 1 а.с. 227-241/.

В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що Черкаська окружна прокуратура з суто формальних підстав вважає що спірна земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, є такою, що перебуває та перебувала у власності Черкаської обласної державної адміністрації.

Також, представник відповідача наголошує на тому, що рішенням Виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради «Про розширення меж села Свидівок та селища Сокирно» Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради порушено клопотання перед районною радою про включення в межі с. Сокирно 214, 85 га згідно з додатком.

Згодом рішенням Черкаської районної ради № 16-3 від 16 травня 2001 року включено в межі с. Свидівок, с. Сокирно, земельні ділянки площею 110, 80 га, 104,05 га. Відповідно до рішень Черкаської обласної ради «Про затвердження меж села Свидівок та селища Сокирна Черкаського району» № 21-17/IV від 13 квітня 2005 року та № 13- 16/V від 15 листопада 2007 року «Про зміну межі селища Сокирна Свидівоцької сільської ради Черкаського району» також розширено межі с. Свидівок та с. Сокирно.

Зокрема, представник відповідача вказує, що право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

А тому, представник відповідача вважає, що юридично неспроможним є посилання позивача про застосування до даних спірних відносин порядку передачі земель з державної у комунальну власність встановленого ст. 117 ЗК України.

Крім того, представник відповідача зауважує, що Черкаський держлісгосп згідно листа № 03-325 від 16 травня 2001 року не заперечував стосовно введення зазначених земель в вищевказаних рішенні Черкаської районної ради в межі с. Свидівок та селище Сокирно.

Таким чином, представник відповідача вважає, що при прийнятті рішення «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 » № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, в частині передачі ОСОБА_1 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 Будищенська сільська рада діяла в межах і спосіб, визначений чинним законодавством України.

Також представник відповідача зазначає, що Будищенська сільська рада у вказаній справі є добросовісним набувачем земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008, оскільки навіть якщо Свидівоцька сільська рада прийняла рішення «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під базу відпочинку ПП ОСОБА_2 » № 6-25 від 28 січня 2003 року та відповідно зареєструвала 21 жовтня 2003 року земельну ділянку :03:001:0008 площею 0,0302 га, з порушенням земельного та лісового законодавства на їхню думку беззаперечним є той факт, що під час об`єднання Свидівоцької сільської ради та Будищенської сільської ради посадові особи Будищенської сільської ради не могли точно знати про її можливе знаходження в межах виділу 25 кварталу 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Представник відповідача вважає, що заявлена вимога прокурора стосовно скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Водночас, представник відповідача вважає, що визначення Черкаською окружною прокуратурою позивачем у вказаній справі Черкаську обласну військову адміністрацію є суто формальний та безпідставним (так як зі змісту самої позовної заяви ніяким чином не обґрунтовано належним чином порушення прав самої Черкаської обласної військової адміністрації), а тому з огляду на судову практику, вищезазначену, позовні вимоги Черкаської окружної прокуратури не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ у частині таких вимог.

Окремо представник відповідача наголошує, що рішення Свидівоцької сільської ради «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під базу відпочинку ПП ОСОБА_2 » було прийнято ще 28 січня 2003 року № 6-25, сама земельна ділянка площею 0,0302 га. сформована 21 жовтня 2003 року Черкаською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру», відповідно строк на подачу вказаного позову розпочався саме 28 січня 2003 року (тобто з моменту прийняття рішення саме Свидівоцькою сільською радою до об`єднання із Будищенською сільською радою, а отже і можливості його оскарження в судовому порядку), а тому вважає, що Черкаською окружною прокуратурою цілком і повністю пропущений строк для подачі вищевказаної позовної заяви, просить застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу.

27 лютого 2024 року відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області на адресу суду засобами поштового зв`язку скеровано відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки управління не являється належним відповідачем /т. 2 а.с. 7-10/.

04 березня 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Євгеній Троцько скерував до суду відповідь відзив разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у яких представник позивача не погодився з доводами відповідача Будищенської сільської ради та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі виходячи з підстав, наведених у позові /т. 2 а.с. 12-26/,/т. 2 а.с. 50-64/.

Зокрема, у своїй відповіді на відзив прокурор зауважив щодо застосування строків позовної давності:

Рішенням Будищенської сільської ради «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 » № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, надано ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в оренду строком на 49 років за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року вирішено зареєструвати право комунальної власності за Будищенською сільською радою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, між сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 16 квітня 2022 року.

Відповідно до п. 1 Договору, ОСОБА_1 в строкове платне користування передано земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 .

Згідно п. п. 14, 15 Договору, земельна ділянка передається під розміщення культурно-оздоровчого центру без зміни її цільового призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

З огляду на вказане, за Будищенською сільською радою на підставі рішення державного реєстратора Дудінової-Богданової К.О. № 70759941 від 18 грудня 2023 року зареєстровано право комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та у подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 52998032 від 15 грудня 2023 року щодо речового права користування ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року та договору оренди землі від 16 квітня 2022 року.

При цьому, прокурор вказує, що позовну заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури зареєстровано через канцелярію Черкаської окружної прокуратури 13 лютого 2024 року (вихідний № 54-832ВИХ-24), яка в той же день надійшла до канцелярії Черкаського районного суду, що підтверджується даними, які містяться в матеріалах справи. Як наслідок, визначений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності у даних спірних правовідносинах Черкаською окружною прокуратурою, як позивачем, не пропущено, а заява Будищенської сільської ради про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення.

07 березня 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Євгеній Троцько через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду відповідь на відзив разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у яких представник позивача не погодився з доводами відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі виходячи з підстав, наведених у позові /т. 2 а.с. 77-88/.

Щодо тверджень відповідача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області являється неналежним відповідачем, прокурор вказує, що позовна вимога щодо скасування державної реєстрації (запис) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , пред`явлена до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, як органу, уповноваженого державою на ведення Державного земельного кадастру. Як наслідок, прокурором обґрунтовано визначено процесуальний статус Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в якості відповідача.

21 березня 2024 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» філія «Черкаське лісове господарство» Осадчою О.О. до канцелярії суду подано письмові пояснення /т. 2 а.с. 146-152/, разом з доказами направлення їхніх копій іншим учасникам справи, у яких представник третьої особи просить задовольнити позовні вимоги повністю.

22 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Тумановим Є.В. подано до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі /т. 2 а.с. 154-167/.

Представник відповідача зазначає, що про винесення ухвали відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 дізнався 07 березня 2024 року із мобільного застосунку «Дія». Так як в зазначеному застосунку лише повідомлено про винесення ухвали, без наявності будь яких матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 було заявлено відповідне клопотання щодо надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. У зв`язку із задоволенням зазначеного клопотання, представник відповідача Туманов Є.В., 14 березня 2024 року при ознайомленні з матеріалами відповідної цивільної справи ознайомився також із ухвалою суду від 15 лютого 2024 про відкриття провадження у цивільній справі № 707/376/24 та доданими до неї документами та доказами. На час подання відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 вказану ухвалу суду не отримав.

Відтак, представник відповідача вказує, що строк для подання відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не пропущений.

В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача вказує, що прокурор звернувся до суду після спливу трирічного строку позовної давності.

Також, представник відповідача зауважує, що для дотримання вимоги пропорційності витребування спірної земельної ділянки від кінцевого набувача легітимній меті застосування такого обмеження права на мирне володіння майном слід врахувати, що поведінка кінцевого набувача на момент отримання у користування спірної земельної ділянки була добросовісна, оскільки він не був обізнаний з тим, що вона належить до земель державного лісового фонду, так як не мав доступу для ознайомлення із відповідною документацією, яка це підтверджує тощо.

Крім того, у разі витребування спірної земельної ділянки не буде існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в його право користування спірною земельною ділянкою понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права користування земельною ділянкою.

03 квітня 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Євгеній Троцько скерував до суду відповідь на відзив разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи, у яких представник позивача не погодився з доводами відповідача ОСОБА_1 та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі виходячи з підстав, наведених у позові /т. 2 а.с. 168-185/.

03 квітня 2024 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства Сторчоусом О.В. подано до суду письмові пояснення /т. 2 а.с. 215-217/, разом з доказами направлення їхніх копій іншим учасникам справи, у яких представник третьої особи просить задовольнити позовні вимоги повністю. Також просив суд розгляд проводити без участі представника Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства.

04 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача Черкаської обласної (обласної) військової адміністрації Мішенко О.О. надіслав до суду додаткові письмові пояснення, /т. 2 а.с. 238-241/, разом з доказами направлення їхніх копій іншим учасникам справи, у яких представник третьої особи звертає увагу суду, що ДП «Ліси України» на підставі пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України є повноправним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га. Черкаська обласна військова адміністрація відповідно до пункти 4, 5 частини першої статті 31 ЛК України, пункт 2 частини першої статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», частина шоста статті 149 ЗК України є належним розпорядником земельної ділянки державної форми власності.

04 квітня 2024 року від відповідача Будищенської сільської ради через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про застосування строку позовної давності /т. 2 а.с.247-249/.

04 квітня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Тумановим Є.В. подано до суду заяву про застосування строку позовної давності /т. 3 а.с. 1-11/.

09 квітня 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Євгеній Троцько скерував до суду заяву про зміну предмета позову разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи. Вказана заява прийнята судом у підготовчому судовому засіданні /т. 3 а.с. 26-36/, у якій останній просив суд змінити предмет позову у справі, шляхом викладення 2 позовної вимоги в наступній редакції:

- «2. Скасувати державну реєстрацію (запис) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га в Державному земельному кадастрі із категорією земель землі рекреаційного призначення та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , із одночасним припиненням на неї права комунальної власності Будищенської сільської ради () від 15.12.2023 № 52994179 та речового права оренди ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 № 52998032».

17 квітня 2024 року керівник Черкаської окружної прокуратури Замотайло А.А. через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду заперечення на заяву про застосування позовної давності позову разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи /т. 3 а.с.45-54/.

15 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шимановський А.В. через підсистему «Електронний суд» надіслав до суду заяву з процесуальних питань, у якій вказав, що 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Вперше факт розпорядження спірною земельною ділянкою вперше відбувся 24 квітня 2003 року, тобто 22 роки тому, вважає, що відповідач ОСОБА_1 має всі ознаки добросовісного набувача щодо спірної земельної ділянки, а тому має право захищатись у відповідності до ст. 388 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».

У судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2025 року, прокурор ОСОБА_7 заявлені позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, виходячи з підстав, наведених у позові та у зазначеній заяві. Водночас, вказав, що спірна земельна ділянка є землями лісового фонду, в постійного користувача не вилучалася. Також прокурор стверджував, що спірне рішення прийняте з порушенням ЗК України та ЛК України, а тому дана земельна ділянка має бути повернута у власність держави, в особі ЧОДА.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шимановський А.В. у судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2025 року, заяву про застосування строку позовної давності, подане адвокатом Тумановим Є.В. 04 квітня 2024 року, підтримав, заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у позові. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що до 2004 року не було чіткого механізму розмежування земель державної та комунальної власності. Після прийняття змін до Закону сільським радам було надано право розпоряджатися такими землями. Лісове господарство погодило вилучення цих земельних ділянок, а на даний час заперечує. Між тим, представник відповідача вказав, що прокурором вже вживалися заходи щодо даної земельної ділянки у 2013 році, а тому на даний час сплинули строки позовної давності, зокрема із врахуванням карантину та військового стану. Таким чином, представник відповідача вважає, що у даному випадку ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно ОСОБА_1 , право оренди захищається на рівні власника, а тому маються застосовуватися нові норми статті 388 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».

Представник позивача Черкаської обласної державної (військової) адміністрації Мішенко О.О., у судовому засіданні підтримав доводи прокурора, а також заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Будищенської сільської ради та третьої особи виконавчого комітету Будищенської сільської ради - Острівна К.В., у судовому засіданні просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зокрема вказала, що лісовому господарству спірна земельна ділянка не передавалася у користування. Також, додала, що розширено межі с. Свидівок куди і увійшла дана земельна ділянка, а тому на її думку сільська рада мала право розпоряджатися даною земельною ділянкою.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» - Осадча О.О. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги прокурора підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, зокрема зауважила, що дана земельна ділянка є в державній власності, не вилучалася та не погоджувалася у постійного користувача, що підтверджується матеріалами справи та матеріалами лісовпорядкування. Разом з цим, вважала, що відповідач ОСОБА_1 у разі задоволення позову не буде позбавлений можливості користуватися даною земельною ділянкою за погодженням Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», без зміни її цільового призначення.

Інші учасники будучи належним чином повідомленим у судове засідання не з`явилися.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За змістом частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за даної явки учасників справи.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши вступне слово прокурора Пітюренка М.В., представника позивача Черкаської обласної державної (військової) адміністрації Мішенка О.О., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 , представника відповідача Будищенської сільської ради та третьої особи виконавчого комітету Будищенської сільської ради - Острівної К.В., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» - Осадчої О.О., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд виходить із таких міркувань.

Судом установлено, що 16 травня 2001 року Черкаською районною радою за клопотанням Свидівоцької сільської ради було прийнято рішення № 16-3 «Про розширення меж с. Сокирно та с. Свидівок». Зокрема, вирішено включити в межі с. Сокирно земельні ділянки загальною площею 110,80 га. Спірна земельна ділянка розташована саме серед вказаних земельних ділянок, що не заперечується учасниками справи /т. 1 а.с. 247, 248/.

Згідно з рішенням Свидівоцької сільської ради № 6-25 від 28 січня 2003 року «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під базу відпочинку ПП ОСОБА_2 » надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження на відведення земельної ділянки площею 0,03 га під базу відпочинку в зоні відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в адмінмежах Свидівоцької сільської ради ПП ОСОБА_2 в тимчасове користування терміном на 10 років, на умовах оренди з правом подальшого викупу та без права рубки дерев /т. 1 а.с. 133/.

На підставі рішення Свидівоцької сільської ради «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під базу відпочинку ПП ОСОБА_2 » № 6-25 від 28 січня 2003 року, Черкаським районним земельно-кадастровим бюро розроблено проєкт відведення земельної ділянки площею 0,0302 га суб`єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_2 під розміщення культурно-оздоровчого комплексу за рахунок земель Свидівоцького лісництва Черкаського держлісгоспу (ліси І групи) в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га. /т. 1 а.с. 110-142/.

Згідно Плану виготовленого Черкаським лісгоспом від 21 вересня 2002 року, який міститься у вказаному проєкті відведення ФОП ОСОБА_2 , спірна земельна ділянка розташована в межах кварталу 1, Свидівського лісництва поблизу акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро та відноситься до лісів І групи /т. 1 а.с. 120/.

При цьому, директором Черкаського держлісгоспу надано висновок щодо погодження відведення вищевказаної земельної ділянки для будівництва літнього будинку в користування строком на 10 років без права рубки дерев, без права будівництва капітальних споруд, без права викупу ПП ОСОБА_2 під розміщення бази відпочинку /т. 1 а.с. 122/, а також підписано акт погодження місця розташування земельної ділянки /т. 1 а.с. 136-137/.

Згідно даного Акту вибрана комісією земельна ділянка площею 0,03 га відносилась до лісів І групи та розташована в північно-західній частині адмінтериторії Свидівоцької сільської ради, в межах с. Сокирне.

21 жовтня 2003 року Черкаською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» до Державного земельного кадастру внесено відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га. /т. 1 а.с. 104/.

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 6, укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ПП ОСОБА_2 , встановлено, що у користування останнього строком на 10 років передано земельну ділянку площею 0,0302 га за рахунок земель Свидівоцького лісництва ДП «Черкаське лісове господарство» - ліси 1 групи /т. 1 а.с. 145-149/.

Згідно з рішенням Свидівоцької сільської ради № 2-21 від 19 травня 2006 року «Про внесення змін в договір оренди в зв`язку зі зміною власника бази відпочинку з ПП ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 » встановлено, що сільська рада розглянувши заяву ПП ОСОБА_2 про відчуження земельної ділянки, яка знаходиться у нього в оренді під базою відпочинку та передачі її в оренду, вирішила внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О. укладеного між Свидівоцькою сільською радою та ПП ОСОБА_2 , в частині передачі орендарем земельної ділянки площею 0,0302 га в рівних частинах громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /т. 1 а.с. 59/.

Згідно з рішенням Свидівоцької сільської ради № 56 від 24 березня 2009 року «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_4 на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» доручено ЧОБТІ провести реєстрацію та видати свідоцтво на право власності ФОП ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно технічної документації, а саме на: будинок відпочинку з терасою (А-І), сарай (В), ворота (№ 1), огорожа (№ 2) /т. 1 а.с. 70/.

Згідно з рішенням Свидівоцької сільської ради № 57 від 24 березня 2009 року «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_3 на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» доручено ЧОБТІ провести реєстрацію та видати свідоцтво на право власності ФОП ОСОБА_3 на об`єкти нерухомого майна, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно технічної документації, а саме на: будинок відпочинку (Б-І), сарай (В), огорожа (№ 3) /т. 1 а.с. 80/.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 28 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., до ОСОБА_5 перейшло речове право на нежитлову будівлю, а саме будинок відпочинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 /т. 1 а.с. 172-173/.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 25 травня 2021 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н.В., до ОСОБА_1 перейшло речове право на нежитлову будівлю, а саме будинок відпочинку АДРЕСА_1 /т. 1 а.с. 172-173/.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 365291957 від 09 лютого 2024 року вбачається, що на посвідчення переходу відповідного речового права від ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно, в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н.В., на підставі рішення № 58334229 від 25 травня 2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності № 42128379 від 25 травня 2021 року /т. 1 а.с. 194-195/.

Також, 19 листопада 2021 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Новіковим І.М., до ОСОБА_1 перейшло речове право на нежитлову будівлю, а саме будинок відпочинку з терасою за адресою: АДРЕСА_1 /т. 1 а.с. 168-171/.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 365292036 від 09 лютого 2024 року вбачається, що на посвідчення переходу відповідного речового права від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно, в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Новікова І.М., на підставі рішення № 61719750 від 19 листопада 2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності № 345159903 від 19 листопада 2021 року /т. 1 а.с. 198-199/.

У подальшому, рішенням сесії Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 », зокрема, земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, надано ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в оренду строком на 49 років, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 вказаного рішення вирішено зареєструвати право комунальної власності за Будищенською сільською радою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, яка розташована по АДРЕСА_1 /т. 1 а.с. 31/.

В подальшому, на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року, між сільською радою та ОСОБА_1 16 квітня 2022 року укладено Договір оренди землі /т. 1 а.с. 158-162/.

Відповідно до п. 1 Договору, ОСОБА_1 в строкове платне користування передано земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код 07.01) в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 .

Згідно п. п. 14, 15 Договору, земельна ділянка передається під розміщення культурно-оздоровчого центру без зміни її цільового призначення, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 365278836 від 09 лютого 2024 року вбачається, що за Будищенською сільською радою на підставі рішення державного реєстратора Дудінової-Богданової К.О. № 70759941 від 18 грудня 2023 року зареєстровано право комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та у подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 52998032 від 15 грудня 2023 року щодо речового права користування ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року та договору оренди землі від 16 квітня 2022 року /т. 1 а.с. 83-89/.

Відповідно до довідки ДСГП «Ліси України» філія «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» № 603/03 від 24 квітня 2023 року встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, згідно матеріалів лісовпорядкування ДП «Черкаське лісове господарство» правонаступником якого є філія «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» розташована в межах кварталу 1 виділ 25 Свидівоцького лісництва філія «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту с. Сокирна), відноситься до категорій захисних лісів лісопаркова частина лісів зелених зон. Погоджень на вилучення із постійного користування ДП «Черкаський лісгосп», зміну форми власності, укладення договорів оренди/суперфіцію на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, адміністрація не надавала /т. 1 а.с. 186/.

Згідно з листом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія «Черкаське лісове господарство» встановлено, що процедура вилучення та саме вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га із постійного користування ДП «Черкаське лісове господарство» (правонаступник філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України») не відбувалася. Погодження ДП «Черкаське лісове господарство» (правонаступник філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України») на передачу ОСОБА_1 на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року у довгострокову оренду строк на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, не надавалося / т. 1 а.с. 177/.

Черкаською окружною прокуратурою на адресу Черкаської обласної державної (військової) адміністрації 18 грудня 2023 року скеровано лист у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» за вихідним № 54-166-6841вих23 із детальним обґрунтуванням допущених Будищенською сільською радою порушень чинного земельного та лісового законодавства, а також запитано інформацію щодо вжитих та запланованих до вжиття у майбутньому Черкаською ОДА заходів реагування, у тому числі представницького характеру з огляду на виявлені порушення /т. 1 а.с. 188-190/.

З листа від 27 грудня 2023 року № 21318-23 установлено, що Черкаською ОДА не погоджувалося вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, із постійного користування ДП «Черкаське лісове господарство» та не погоджувалася передача вказаної земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , проте через відсутність коштів заходи представницького характеру вживати не буде, однак у разі вжиття таких заходів Черкаською окружною прокуратурою буде підтримувати позов прокурора /т. 1 а.с. 191-193/.

Черкаською окружною прокуратурою, після завершення підготовки матеріалів відповідних позовів для подачі їх до суду, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», на адресу Черкаської обласної військової (державної) адміністрації скеровано повідомлення від 27 грудня 2023 року /т.1 а.с. 217-219/.

За вказаних обставин прокурор був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як вбачається з положень частини другої статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 Лісового кодексу України).

В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 Лісового кодексу України).

Лісова ділянка ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі (частина четверта статті 1 Лісового кодексу України).

За змістом частини другої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються Земельним кодексом України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу.

Самостійною категорією земель за основним цільовим призначенням є землі лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 Земельного кодексу України).

Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин треба визначати згідно з нормами земельного та лісового законодавства про використання й охорону лісового фонду (див. постанови Верховного Суду України від 21 січня 2015 року в справі № 6-224цс14 та Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16 (пункт 40).

Згідно із статтями 4 та 5 ЛК України визначено, що до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі. До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

У абзаці 2 статті ЛК України зазначено, що віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства..

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю.

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання в користування з обмеженням строків такого користування.

У статтях 5, 7-11 Лісового кодексу України вказано, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності.

Суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України.

Право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом.

Частинами 1, 2, 4 статті 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Зокрема, із доданих представником відповідача Будищенської сільської ради доказів, а саме Листа № 03-325 від (число не можливо встановити) травня 2001 року /т. 2 а.с. 251/, вбачається, що Черкаською районною радою отримана письмова згода від Черкаського держлісгоспу про введення в межі сіл Сокирна та Свидівок територій, на яких розташовані туристичні бази відпочинку від Дахнівського мікрорайону до меж з Будищенською сільською радою.

Однак, суд не бере до уваги даний лист, оскільки це не є письмовим погодженням на вилучення земельних ділянок лісового фонду.

Досліджені судом докази в сукупності беззаперечно вказують на формування земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га за рахунок земель державного лісового фонду (ліси І групи, виділ 25 квартал 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство»).

Відповідно до статті 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку. Справжність підпису на документі, що підтверджує згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки, засвідчується нотаріально.

Відповідне рішення Черкаської обласної державної адміністрації (Черкаської обласної військової адміністрації), зокрема докази вилучення в установленому порядку спірної земельної ділянки у ДП (чи філії) «Черкаське лісове господарство» для подальшої її передачі з державної у комунальну власність Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, у справі відсутні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 31 Лісового кодексу України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Відповідно до частини першої статті 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

За змістом статті 20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Згідно з вимогами статей 317, 319 Цивільного кодексу України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

У позовній заяві прокурор стверджує, що повноваження стосовно розпорядження спірною земельною ділянкою належать до компетенції Черкаської ОВА.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 31 Лісового кодексу України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 було, зокрема, утворено Черкаську обласну військову адміністрацію та постановлено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

З огляду на наведені приписи, суд констатує наявність у позивача Черкаської обласної військової адміністрації, станом на час розгляду цієї справи, права передавати у власність, надавати у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності та знаходяться на території Черкаської області.

Спірна земельна ділянка знаходиться на території с-ще. Сокирна Черкаського району Черкаської області та, за твердженням прокурора, має перебувати у державній власності на законних підставах.

Таким чином, позивач у цій справі є належним, адже у нього існує право, за захистом якого звернувся прокурор.

Відповідно до статті 48 Лісового кодексу України у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно із Порядком здійснення лісовпорядкування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 07 лютого 2023 року встановлено:

Пункт 1. Цей Порядок визначає єдину систему та умови організації і здійснення лісовпорядкування. Система та умови організації і здійснення лісовпорядкування комплекс заходів, які визначають умови і механізм здійснення лісовпорядкування та організації взаємовідносин з учасниками процесу лісовпорядкування;

Пункт 30. Під час здійснення базового лісовпорядкування складається проект організації і розвитку лісового господарства, який передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства та розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування, і включає в себе такі матеріали лісовпорядкування: пояснювальну записку до проекту організації і розвитку лісового господарства (далі пояснювальна записка); таксаційні описи; відомість визначення розрахункової лісосіки на проектний період у випадку, якщо матеріалами лісовпорядкування проектується проведення рубок головного користування; фонди рубок, в тому числі фонд рубок головного користування; фонди відновлення лісів, лісорозведення, лісових ділянок та нелісових земель, які не підлягають лісорозведенню; відомості запроектованих лісогосподарських заходів; планово-картографічні матеріали на паперових і електронних носіях, виготовлені на оновленій картографічній основі в цифровій формі як набори тематичних геопросторових даних; форми державного лісового кадастру; матеріали поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок; висновки про належність конкретної лісової ділянки або її частин до пралісів, квазіпралісів чи природних лісів та бланки ідентифікації пралісів, квазіпралісів та природних лісів; інформацію про результати зоологічних, ботанічних та геоботанічних досліджень (у разі наявності таких досліджень); відомості про місцезнаходження видів флори та фауни і їх природних середовищ існування, які охороняються відповідно до Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі, отримані від Міндовкілля; протоколи лісовпорядних нарад; таблиці врахування пропозицій та зауважень; обґрунтування розрахункових лісосік у випадках, визначених цим Порядком; інші документи, визначені рішеннями лісовпорядних нарад та технічною документацією із здійснення лісовпорядкування;

П. 31. Матеріали лісовпорядкування, які містять атрибутивну та картографічну інформацію про кількісні та якісні характеристики лісових ділянок, розробляються, зберігаються та оприлюднюються в електронній формі;

П. 32. У таксаційному описі зазначаються характеристики лісових ділянок та нелісових земель відповідно до технічної документації із здійснення лісовпорядкування, а також показники, визначені у Правилах утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 650 від 22.07.2020 року;

Згідно із статтею 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до приписів статей 56, 57 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни та юридичні особи у встановленому законом порядку можуть набувати у власність для лісорозведення земельні ділянки, а також можуть мати у власності ліси, створені шляхом лісорозведення на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках, а також самозаліснені ділянки на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність, який визначається нормами Конституції України, Земельного кодексу України, іншими законами й нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб;

За змістом п. 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Зокрема, прокурор у позовній заяві та у судових засіданнях наголосив, що у пункті 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України вказано, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

У чинній редакції даного пункту зазначено, що до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерофотознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами.

Зокрема, за змістом п. 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Вирішуючи питання щодо фактичного перебування земельної ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати п. 5 розд. VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України (такий же висновок викладено в пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц).

Отже судом установлено, що землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій (ОВА), які мають право їх вилучати та передавати у інші форми власності.

З досліджених в судовому засіданні планшетів лісовпорядкування за 1959-1962, 2003 роки встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га знаходиться в межах у виділу 25 кварталу 1 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Інформацією Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» філія «Черкаське лісове господарство» про відсутність погоджень на вилучення, земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га.

Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Черкаське лісове господарство» Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства «Свидівоцьке лісництво» в редакції розробника Ірпінь 2014 - земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га накладаються на землі лісового фонду виділ 25 квартал 1 Свидівоцького лісництва.

Зокрема, суд критично оцінює доводи представника відповідача Будищенської сільської ради та представника відповідача Артеменка В.А. про добросовісне набуття у комунальну власність територіальної громади спірної земельної ділянки рекреаційного призначення, про вчинення юридично значимих дій для збереження спірних ділянок лісового фонду, про відсутність правовстановлюючих документів у титульного користувача ДП «Черкаське лісове господарство» на спірну ділянку лісового фонду.

Тому, суд не враховує заперечення представника відповідача Будищенської сільської ради, представника відповідача Артеменка В.А. та мотиви відзиву при прийнятті рішення у даній справі, оскільки відповідачі не доводять правомірності набуття спірної земельної ділянки та отримання відповідної згоди Черкаської ОДА на вилучення у титульного користування спірної земельної ділянки.

Крім того, суд враховує, що відповідачами не надано доказів того, що подані прокурором (як доказ приналежності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення) картографічні матеріали лісовпорядкування були визнані недійсними і не можуть враховуватися судом при вирішенні спору, як належні та допустимі докази.

Відтак, на переконання суду витяги з проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Черкаське лісове господарство», копія планшета підтверджують знаходження спірної земельної ділянки в межах земель лісогосподарського призначення (лісового фонду) виділ 25 квартал 1 Свидівоцького лісництва, не спростовані відповідачами в належний спосіб.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерофотознімків, містять детальну характеристику лісу.

Згідно з п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (постанови Верховного Суду України від 24.12.2014 у справі №6-212цс14, від 27.01.2015 у справі №21- 570а14, Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-а та інші).

Вказане беззаперечно свідчить, що зазначена вище земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебуває у постійному користуванні філії «Черкаське лісове господарство».

Також, на переконання суду, прокурор вірно визначив, що відповідно до частини 1 статті 79-1 ЗУ України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Спеціальним законом, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр».

Статтею 202 ЗК України визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» яка кореспондується з положеннями ст. 193 ЗК України, визначено поняття Державного земельного кадастру, відповідно до якого - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Стаття 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Стаття 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За нормами ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок, у тому числі і у випадках, визначених ст. 79-1 ЗК України, при їх формуванні.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, ч. 3 ст. 79-1 ЗК України.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки відповідно до норм, встановлених ч. 8 ст. 9 та ч. 2 ст. 24 Закону.

Процедуру та вимоги щодо Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються відомості щодо цільового призначення земельної ділянки (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» врегульовано питання державної реєстрації земельних ділянок, яка передбачає порядок реєстрації земельних ділянок, перелік документів, які подаються для реєстрації земельної ділянки (ч. 4), підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки (ч. 6) та випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором (ч. 10).

За нормою ч. 10 ст. 24 України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію:

- у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містить п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року.

Законом України № 340-IX від 05.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набув чинності 16.01.2020, внесені відповідні зміни до земельного законодавства з питання скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Так, ст. 79-1 ЗК України доповнено частиною 13 такого змісту: «Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

- поділу або об`єднання земельних ділянок;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

- якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Спірна земельна ділянка в межах селеща Сокирна Будищенської (Свидівоцької) сільської ради була сформована як землі рекреаційного призначення з видом використання для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення всупереч вимогам земельного законодавства, за рахунок земель лісогосподарського призначення, з порушенням при їх реєстрації вимог земельного законодавства щодо визначення цільового призначення, про що беззаперечно свідчать зазначені вище обставини в їх сукупності.

Як наслідок, Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області 05 серпня 2014 року відкрито поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га /т. 1 а.с. 87/.

Відтак, судом встановлено, що за Будищенською сільською радою на підставі рішення державного реєстратора Дудінової-Богданової К.О. № 70759941 від 18 грудня 2023 року зареєстровано право комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та у подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 52998032 від 15 грудня 2023 року щодо речового права користування ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року та договору оренди землі від 16 квітня 2022 року.

Враховуючи те, що землі державного лісового фонду ліси І групи є землями, які обмежені в цивільному обороті, а речові права комунальної власності та оренди виникли в супереч нормам земельного та лісового законодавства, такі обставини унеможливлять її раціональне використання державою в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації саме, як землі лісогосподарського призначення, а тому має місце порушення інтересу держави, яке підлягає захисту в судовому порядку шляхом скасування її державної реєстрації на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, а в силу ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» одночасно із скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі також підлягає припиненню право комунальної власності на неї.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га протиправно сформована за цільовим призначенням як земельні ділянки для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Разом з тим, не зважаючи на доведеність віднесення вказаної вище земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, за Будищенською сільською радою на підставі рішення державного реєстратора Дудінової-Богданової К.О. № 70759941 від 18 грудня 2023 року зареєстровано право комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року на спірну земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га, із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення» та у подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 52998032 від 15 грудня 2023 року щодо речового права користування ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку на підставі рішення Будищенської сільської ради № 32-88/VIII від 23 грудня 2021 року та договору оренди землі від 16 квітня 2022 року, що на переконання суду є не правильним та не може лишатися поза увагою суду.

Суд вважає, що відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права комунальної власності Будищенської сільської ради та щодо речового права користування ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га є перешкодою у реалізації речових прав держави в особі Черкаської ОВА на вказану земельну ділянку, як землі лісогосподарського призначення.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 вказаного вище Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Вказана норма кореспондується з п. 9 ч. 1 ст. 27 цього ж Закону, за яким державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Оскільки державна реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га належать до земель лісогосподарського призначення, то реєстрація підлягає скасуванню.

Для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, склад угідь, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

За встановлених обставин і перевірки їх доказами суд приходить до висновку, що подальша наявність відомостей щодо прав на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей щодо спірних земельних ділянок.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права.

При зверненні до суду з даним позовом прокурором та позивачем обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити їх становище та захистити порушене право. Відтак, єдиним можливим та ефективним засобом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302.

З огляду на встановлені судом обставини незаконного вибуття спірної земельної ділянки із власності держави, відсутність волі держави та її уповноважених органів на вибуття з її володіння спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Отже, у суду наявні підстави для скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га в Державному земельному кадастрі із категорією земель - землі рекреаційного призначення та цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , із одночасним припиненням на неї права комунальної власності Будищенської сільської ради () від 15.12.2023 № 52994179 та речового права оренди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 № 52998032.

Вирішуючи спір про захист права власника на розпорядження та користування земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 915/572/17 зазначив, що орган уповноважений здійснювати функції власника земельної ділянки, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. При цьому, навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Відповідно до статті 387, частини третьої статті 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року в справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17 (пункт 67), від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року в справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року в справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року в справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року в справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року в справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року в справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року в справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року в справі № 363/1834/17 (пункт 56).

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11 вересня 2019 року в справі № 487/10132/14-ц (пункт 90), від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17 (пункт 68).

Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387 - 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК Україну).

Для відновлення порушеного права власності на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення прокурор обрав віндикаційний спосіб захисту прав позивача він просить витребувати у Будищенської сільської ради та ОСОБА_1 земельну ділянку державного лісового фонду за кадастровим номером :03:001:0008, площею 0,0302 га, на користь держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації.

Слід зазначити, що заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, оскільки воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц (пункт 64)).

Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника-позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно (див. близькі за змістом висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц (пункт 89), від 7 листопада 2018 року в справах № 488/5027/14-ц (пункт 95) і № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16 (пункти 114, 142), від 28 листопада 2018 року в справі № 504/2864/13-ц (пункт 67), від 30 червня 2020 року в справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 16 лютого 2021 року в справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року в справі № 344/16879/15-ц, від 6 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (пункт 37)).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, зокрема, судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого володіння суд витребує це майно від відповідача, який незаконно ним володіє, на користь позбавленого володіння позивача-власника. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем (у спірних правовідносинах за державою) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (у спірних правовідносинах - за кінцевим набувачем) (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року в справах № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123) і № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 28 листопада 2018 року в справі № 504/2864/13-ц (пункт 68), від 19 травня 2020 року в справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року в справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року в справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 6 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (пункт 38)), незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

У пункті 101 постанови від 18 січня 2023 року в справі № 488/2807/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша статті 317 ЦК України). Тому може просити про захист цього права шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевої набувачки. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку.

Тому Велика Палата Верховного Суду підтвердила свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статей 387 - 388 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

З огляду на викладене, прокурором обрано ефективний спосіб захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, який узгоджується з положеннями ст.ст. 387-388 ЦК України, а саме витребувати у Будищенської сільської ради та ОСОБА_1 земельної ділянки державного лісового фонду за кадастровим номером :03:001:0008, площею 0,0302 га, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 на користь держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для здійснення ним представництва інтересів держави в особі позивача у спірних правовідносинах, та прокурором і позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права в розумінні вимог ст.ст. 15-16 Цивільного кодексу України.

Щодо заявлених відповідачами клопотань про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

Судом установлено, що речові права комунальної власності та права оренди зареєстровані 15 грудня 2023 року за № 52994179 на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га та 15 грудня 2023 року за № 52998032.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.

Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Зокрема, судом встановлено, що загально визначений трирічний строк на звернення прокурора до суду із вимогою щодо витребування земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 починає свій відлік з часу прийняття Будищенською сільською радою рішення № 32-88/VIII від 23 грудня 2021року, на підставі якого у подальшому укладено договір оренди від 16 квітня 2022 року та зареєстровані речові права комунальної власності № 52994179 від 15 грудня 2023 року, та речові права оренди за № 52998032 від 15 грудня 2023 року.

Таким чином, трирічний трок позовної давності для пред`явлення прокурором позовної вимоги щодо витребування у Будищенської сільської ради та ОСОБА_1 спірної земельної ділянки спливає не раніше 24 грудня 2024 року.

При цьому, позовну заяву заступником керівника Черкаської окружної прокуратури подано до Черкаського районного суду Черкаської області 13 лютого 2024 року /т. 1 а.с. 2/.

Отже, визначений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності у даних спірних правовідносинах Черкаською окружною прокуратурою, як позивачем, не пропущено.

Інші аргументи та доводи позивача специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються і не здатні вплинути на рішення суду.

Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України, а тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, у сумі 6 056 грн 67 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації, до Будищенської сільської ради, ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Центральний лісовий офіс» та Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - виконавчий комітет Будищенської сільської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки та її витребування задовольнити.

Витребувати у Будищенської сільської ради () та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) земельну ділянку державного лісового фонду за кадастровим номером :03:001:0008, площею 0,0302 га, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 на користь держави в особі Черкаської обласної державної (військової) адміністрації ().

Скасувати державну реєстрацію (запис) земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0008 площею 0,0302 га в Державному земельному кадастрі із категорією земель - землі рекреаційного призначення та цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах АДРЕСА_1 , із одночасним припиненням на неї права комунальної власності Будищенської сільської ради () від 15.12.2023 № 52994179 та речового права оренди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 № 52998032.

Стягнути із Будищенської сільської ради (особі виконавчого комітету Будищенської сільської ради), ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Черкаської обласної прокуратури (код за ) на р/р UA0003751, код класифікації видатків бюджету 2800, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, по 2 018 (дві тисячі вісімнадцять) гривень 67 копійок з кожного.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано: 28 квітня 2025 року.

Суддя: В. В. Морозов