Справа №:626/4219/24
Провадження №: 2/755/694/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Цикалюк Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення стягнення аліментів посилаючись на те, що від сумісного проживання позивача з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Красноградським районним судом Харківської області видано судовий наказ яким з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі частини від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.07.2020 року і до повноліття. 25.08.2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 30.03.2022 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено шлюб. Від дійсного шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.10.2024 року Красноградським районним судом Харківської області видано судовий наказ по цивільній справі № 626/3633/24 за яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 24.10.2024 року виконавцем Красноградського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУ МІС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7 про стягнення аліментів з Боржника - ОСОБА_1 . Так, з позивача стягуються аліменти у розмірі від усіх видів доходу на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 та від усіх видів доходу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_10 . Позивач повністю визнає власний обов`язок, щодо необхідності утримувати дітей, проте, обставини його життя та матеріальний стан докорінно змінилися із народженням як старшої, так і молодшої дитини, у зв`язку із чим, позивач не здатний нести в повному обсязі той тягар утримання, що встановлений судовим наказом по цивільній справі № 626/1800/20 від 04.08.2020 року та судовим наказом по цивільній справі № 626/3633/24 від 14.10.2024 року, а обставини призначення аліментів повинні бути переглянуті судом, при визначенні розумного та співмірного розміру аліментів. Наразі позивач знаходиться у незадовільному матеріальному становищі, оскільки діти знаходяться на утриманні позивача, крім того, на утриманні позивача знаходиться йог дружина, яка перебуває у декретній відпустці за доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сумарні аліменти складають більше 50% частини доходів боржника, що значно перевищує визначені законом розумні межі аліментних відрахувань та фінансову спроможність позивача. Таким чином, з дати народження другої дитини відбулися зміни матеріального та сімейного стану позивача, що є приводом для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Вказане становище порушує гарантовані ст. 48 Конституції України права за якими кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Викладені вище, обставини зумовлюють об`єктивну неспроможність позивача до виплати аліментів у бажаній для відповідачів сумі, оскільки, оскільки, надмірний аліментний тягар не дозволяють позивачу забезпечити достатній прожитковий мінімум для себе. Отже, розмір аліментів та відрахувань за виконавчими документами повинен бути спів мірним та не ставити платника аліментів у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим, вважаємо позов обґрунтованим.

Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 04.12.2024 року виділено в самостійне провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 11.12.2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.01.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

В судове засідання відповідач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 . Матір`ю дитини є ОСОБА_11 .

З тексту позовної зави вбачається, що ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », проте доказів суду не надано.

Одночасно із цим, з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 894785 від 08.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 має РНОКПП НОМЕР_2 , що відповідає РНОКПП ОСОБА_11 , що міститься в матеріалах справи. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є однією і тією ж самою особою.

Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 04.08.2020 року у цивільні справі № 626/1800/20 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_11 аліменти на сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно АСВП 17.08.2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстровану шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 .

Від цього шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 . Батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 .

Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 14.10.2024 року по цивільній справі № 626/3633/24 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно АСВП 24.10.2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_7 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що у нього, він сплачує аліменти на молодшу дитину та на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває у декретній відпустці.

При вирішенні спору суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) відповідно до яких зменшення розміру аліментів можлива лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, не заслуговують на увагу, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої.

Доказів фактичного погіршення майнового стану позивачем суду не надано.

Також суд звертає увагу на те, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а наявність іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77-80, 88, 133, 141, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.04.2025 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Яровенко