Справа № 635/9739/21
Провадження 2/635/1361/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Устіч О.Л.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення виплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» Піщанський О.В. звернувся до суду з заявою до ОСОБА_1 , Третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 9429,81 грн., а також сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 червня 2020 року о 17 год. 30 хв. в м. Харкові, вул. Клочківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 . На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту Nпл294127ак9ф.19 від 04.11.2019 року, якій був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», щодо автомобілю марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно з якім, позивач прийняв на себе зобов?язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Згідно з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду (п. 33.2. статті 33 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), схемою пригоди, коли сталося зіткнення, ОСОБА_1 , водій автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 визнав свою провину у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди. Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту пл294127ак9ф.19 від 04.11.2019 року звернувся до Позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_4 , відповідно до своїх зобов?язань за договором добровільного страхування наземного транспорту N? пл294127ак9ф. 19 від 04.11.2019 року в розмірі: 45 037 гривень 43 копійки. Позивачем було отримано інформацію, що відповідач застрахований відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княж Вієнна Іншуранс Груп» за полісом N?AO1104165, який покрив суму збитків позивача розмірі 35 607 гривень 62 копійки. Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом N?AO1104165 виплатило на користь позивача виплачене страхове відшкодування в розмірі 35 607 гривень 62 копійки. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 45 037 гривень 43 копійки - 35 607 гривень 62 копійки = 9 429 гривень 81 копійка.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову та зазначає, що 03 червня 2020р., коли сталася дорожньо-транспортна пригода, по взаємній домовленості обох водіїв був складений Європротокол, де вказані пошкодження. Єдиним пошкодженням вказано кришку багажнику. В акті огляду від 04.06.2020р., вказані зовнішні пошкодження заднього бампера: зчіси, деформація, тріщина. Це пошкодження зовнішнього характеру, а не скритого (внутрішнього), тому якби вони були у місці зіткнення автомобілей, то обов?язково були б зафіксовані в Європротоколі. На фото можна побачити декілька подряпин на задньому бампері в іншій стороні від точки зіткнення, які не мають відношення до цієї дорожньо-транспортної пригоди, але свідчать, що цей бампер вже був подряпаний на момент зіткнення. Після ДТП і написання Європротокола до складання акту огляду автомобіль «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_5 експлуатувався і невідомо, що з ним могло трапитись. На момент дорожньо-транспортної пригоди між відповідачем і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» діяв договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N? AO/ 1104165. Згідно цього договору страхова сума за шкоду заподіяну майну третьої особи складає 100 000 грн. Розмір франшизи складає 2000 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила меншу тому що, сума відновлюваного ремонту по перше: не виходить за ліміт 100 000 гривень, а по друге ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не вираховувала знос автомобіля, оскільки Автомобіль «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_4 на день дорожньо-транспортної пригоди вважався новим. На запит позивача - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» пояснило, що «При розгляді матеріалів справи спеціалістами Товариства було встановлено, що спойлер бампера заднього та бампер задній (лакофарбове покриття) мали пошкодження на момент ДТП. Відповідно до статті 988 Цивільного Кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків». Позивач пропонував сплатити лише франшизу, що не влаштувало позивача і він звернувся до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2024 р. справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2024 р. залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 червня 2024 р. забезпечено проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві розгляд справи просив провести без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві розгляд справи просив провести без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

03 червня 2020 року о 17 год. 30 хв. в м. Харкові, вул. Клочківська сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , у зв`язку з чим складено повідомлення про ДТП від 03.06.2020.

Під час ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту Nпл294127ак9ф.19 від 04.11.2019 року, що укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», щодо автомобілю марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_6 , згідно з яким, позивач прийняв на себе зобов?язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.

Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту пл294127ак9ф.19 від 04.11.2019 року звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , за договором добровільного страхування наземного транспорту N? пл294127ак9ф. 19 від 04.11.2019 року в розмірі: 45 037 гривень 43 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №679740 від 22.06.2020.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княж Вієнна Іншуранс Груп» за полісом N?AO1104165. Згідно цього договору страхова сума за шкоду заподіяну майну третьої особи складає 100 000 грн, розмір франшизи складає 2000 грн.

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом N?AO1104165 виплатило на користь позивача виплачене страхове відшкодування в розмірі 35 607 гривень 62 копійки.

Відповідно до листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 17.06.2021 вих.№20-320739, при розгляді матеріалів справи спеціалістами Товариства було встановлено, що спойлер бампера заднього та бампер задній (лакофарбове покриття) мали пошкодження на момент ДТП. Визначення та оцінка реального розміру збитків проводилась на підставі наданого Рахунку N?AX0-003978 від 04.06.2020 року, ДП "АВТОТРЕЙДИНГ-ХАРКІВ". Оскільки, вказаний в рахунку спойлер бампера та бампер задній (фарбування бампера) мали пошкодження на момент ДТП, вартість вказаної деталі та робіт з матеріалами не була врахована до суми страхового відшкодування в порядку регресу. З вирахуванням спойлеру бампера та фарбування бампера заднього розмір матеріального збитку становить - 37 607,62 грн. Керуючись нормами Закону України N? 1961-IV, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було прийнято вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування порядку регресу в розмірі 35 607,62 грн. (вирахувана франшиза в розмірі 2 000,00 грн.), вказана сума була перерахована згідно заяви про стягнення заборгованості в порядку регресу вих. N?5526/18/ЦВ від 15.07.2020 року на реквізити АТ «СК «АРКС».

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

При цьому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду.

При цьому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, водночас визначення належності відповідачів, а також обґрунтованості позовних вимог є процесуальним обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи.

Щодо спірних правовідносини сторін на момент їх виникнення діяло наступне правове регулювання.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст.ст. 979-982 ЦК України встановлені вимоги до предмету договору страхування, форми договору, який має бути укладений із додержанням письмової форми, який може укладатись шляхом видачі полісу, а ст.982 ЦК України визначені істотні умови договору страхування.

Так, відповідно до ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинній на момент ДТП, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинній на момент ДТП, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судовим розглядом, спір між сторонами виник у зв`язку із заподіянням відповідачем внаслідок ДТП майнової шкоди автомобілю, щодо якого діяв договір добровільного страхування наземного транспорту, укладений його власником із позивачем, на підставі якого позивач як страховик здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, і отримавши в порядку регресу часткову компенсацію від страховика відповідача, звернувся із даним позовом до відповідача як заподіювача шкоди щодо стягнення різниці між сумою завданих збитків та здійсненою страховою виплатою.

Суд не погоджується з позицією позивача щодо обов`язку відповідача відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням з наступних підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано правову позицію щодо застосування правових норм у спірному випадку, зокрема, вказано, що:

«68. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

73. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

74. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

З наведеного випливає, що належним відповідачем за вимогами про відшкодування шкоди, завданої особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у межах суми страхового відшкодування є страховик заподіювача шкоди, а не заподіювач шкоди; у спірному випадку це страховик відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Груп».

Як встановлено судовим розглядом, сума витрат на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, застрахованого позивачем як страховиком, становить 45 037,43 грн.; страховиком відповідача відшкодовано позивачеві в порядку регресу суму у розмірі 35 607,62 грн.; різниця, яка на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача як заподіювача шкоди, становить 9 429,81 грн.

Як убачається з полісу від 19.06.2019, укладеного між відповідачем і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Груп», страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., франшиза - 2 000 грн.

Таким чином, зобов`язаною особою щодо виплати позивачеві страхового відшкодування в межах страхової суми 98 000 грн. (100 000 страхова сума 2 000 франшиза) є страховик відповідача. Оскільки розмір збитків, завданих застрахованому автомобілю внаслідок ДТП 45 037,43 грн., не перевищує страхової суми, то належним відповідачем щодо цих вимог є страховик заподіювача шкоди, а не заподіювач шкоди.

У відповідача як заподіювача шкоди в даному випадку виникає обов`язок з відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди в розмірі суми франшизи 2 000 грн.

Одночасно суд зазначає, що статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у разі зменшення страховиком суми відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу запасних частин, необхідних для проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу, у заподіювача шкоди на підставі статті 1194 ЦК України виникає обов`язок відшкодувати різницю між розміром заподіяної шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням з урахуванням коефіцієнту зносу.

Однак у спірному випадку, як убачається з листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Груп» від 17.06.2021, адресованого відповідачеві (а.с. 54), підставою для зменшення суми страхового відшкодування стало те, що при розгляді матеріалів справи спеціалістами товариства було встановлено, що спойлер бампера заднього та бампер задній (лакофарбове покриття) мали пошкодження на момент ДТП, у зв`язку з чим вартість вказаної деталі та робіт з матеріалами не була врахована до суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Тобто підставою для зменшення суми страхового відшкодування стало не застосування коефіцієнту зносу, а інші обставини, у зв`язку з чим обов`язку сплатити різницю між сумою завданої шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням у відповідача як заподіювача шкоди в даному випадку не виникло.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування завданих збитків у розмірі франшизи у сумі 2 000 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 481,45 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення виплаченого страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» виплачене страхове відшкодування в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму судового збору в розмірі 481 (чотириста вісімдесят одна) гривня 45 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місце реєстрації: м.Кивї, вул.Глибочицька, б.44, .

Повне рішення складено 28.04.2025.

Суддя Д.М. Савченко