Справа № 527/435/25
провадження 2/527/372/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Фіцай О.Л.,

з участю секретаря судових засідань - Москаленко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу № 527/435/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС», код ЄРДПОУ 37616221, яка подана представником позивача - Варшавським Костянтином Антоновичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС» звернулося до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди, посилаючись, що 23.02.2021 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу № 061. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди від 23.02.2021 року №061 у розмірі 53670,00 грн., у тому числі -заборгованість за простроченими орендними платежами - 21468,00 грн. пеня - 10734,00 грн., заборгованість за вартістю орендного майна - 21468,00 грн. Позивач зазначає, що первісне право вимоги належало ТОВ "Будинок комфорту", яке надало на підставі вказаного договору оренди відповідачу Смартфон моделі Smart/tel Xiaomi Redmi 9 6/64GB Interstellar Grey вартістю 21468,0 грн., а потім за договором факторингу від 03.07.2023 р. №01.02.28/23 відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", яке згодом перемейноване в ТОВ "Свеа Фінанс".

На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди №061 від 23.02.2021 року у розмірі 153670,00 грн та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач 02.04.2025 подав заяву про відкладення справи, повідомив, що перебуває на військовій службі, з позовними вимогами частково погоджується, готовий сплатити тіло кредиту.

В судове засідання, призначене на 13.30 год 22 квітня 2025 року, не з`явився, про дату та час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому ст. 128 ЦПК України порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В судовому засіданні 02 квітня 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.02.2021 року №061 між відповідачем та ТОВ "Будинок комфорту" укладено договір оренди майна з правом викупу у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Для цього Відповідач 23.02.2021 р. через веб-сайт Орендодавця (https://domcomfort.ua). на якому станом на момент укладення договору була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подав заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після цього Боржник здійснив послідовність дій в особистому кабінеті у порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (вхід до особистого кабінету за допомогою ідентифікації в інформаційно- телекомунікаційній системі, ознайомившись з офертою договору, вибрав опцію «підписати» та підписав одноразовим ідентифікатором із отриманого на його телефон НОМЕР_2 електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі).

Таким чином, Договір оренди між Орендодавцем і Боржником був укладений у спосіб, визначений статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідно до статті 12 цього ж Закону. Згідно з абзацом 3 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За умовами Договору оренди Орендодавець надав Орендарю у строкове платне володіння та користування Об`єкт оренди (Тип товару : Смартфон; Модель товару : Smart/tel Xiaomi Redmi 9 6/64GB Interstellar Grey) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті Орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав Об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу Орендаря оператором поштового зв`язку ТОВ «НОВА ПОШТА», що підтверджується транспортною накладною (експрес-накладною, копію надаємо у додатках до заяви) оператора поштового зв`язку.

Сторонами відповідно до умов Договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяці (-в) та щомісячним платежем у розмірі 1789,00 гривень, а також вартість Об`єкту оренди: при викупі за 12 місяці (-в) складатиме 21468,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата Орендної плати у розмірі 1789,00 грн. (в тому числі ПДВ 298,17 грн.) здійснюється Орендарем до 23-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 23.02.2023 р.

Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 23.03.2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. Також відповідно до пункту 4 Договору оренди та пункту 8.4 Правил до договору оренди за прострочення Орендних платежів, Орендодавець має право нараховувати Орендарю пеню в розмірі до 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених Орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення Орендарем умов викупу Об`єкту оренди до Орендаря не перейшло власності на Об`єкт оренди.

03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ», та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу№ 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає (відступає) Фактору, а Фактор набуває Права вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором оренди з правом викупу (станом на дату відступлення права вимоги) складала 32202 грн.

Згідно з наданим у позовній заяві розрахунком заборгованості, відповідачу нараховано за вказаним договором оренди майна, станом на день іі складання , заборгованість, у розмірі 53670,00 грн., з яких: 21468,00 грн. заборгованість за орендними платежами, 21468,00 грн. заборгованість за пенею, 21468,00 грн заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем.

Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує.

Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору найму (оренди) майна.

Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Це право закріплено й у частині 1 статті 15 ЦК України і гарантоване статтею 55 Конституції України.

Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 5 ЦПК України регламентуються способи захисту, які застосовуються судом. Ця норма, зокрема, передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позивачем обраний спосіб захисту своїх інтересів, що передбачений пунктом 8 частини другої статті 16 ЦКУ: "відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди".

Відповідно статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу передбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При ухваленні рішення суд виходить з принципу, встановленому частиною першою статті 81 ЦПК: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд керується принципом, встановленим Європейським судом з прав людини, в якому вказується, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У даному випадку повинні дотримуватися вимоги статей 77-79 ЦПК: належність, допустимість та достовірність доказів.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Стаття 512 ЦКУ передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до статті 1077 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими орендними платежами в розмірі 21468,00 грн.

Щодо стягнення вартості орендованого майна суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, відповідно до договору оренди майна з правом викупу №061 від 23.02.2021 року орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 21468,00 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу.

Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Водночас, відповідно до п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Крім цього, згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вищезазначені норми звільняють позичальника від відповідальності за порушення грошового зобов`язання за особливих обставин. При цьому, норма п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є спеціальною і поширюється на кредитні правовідносини, учасниками в яких є військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до листа від 02.09.2014 року № 18-112/48620 Національний банк України надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142, відповідно до якого: «За результатами розгляду інформуємо, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки".

Форма військового квитка визначена Указом Президента України від 25.05.94 № 263/94 "Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу" та "Положення про військовий квиток офіцера запасу".

Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною».

Тобто, документами, які підтверджують призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджують призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною.

Наданими відповідачем письмовими доказами підтверджується, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, що підтверджується копією військового квитка на його ім`я ( а.с.77 )

Отже, наявні у справі докази підтверджують факт призову відповідача на військову службу під час мобілізації на особливий період, що дає підстави для висновку про те, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Тобто, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею не може бути задоволена.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 21468,00 грн заборгованість за простроченими орендними платежами.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позов ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по оплаті судового збору 968,96 грн., виходячи з розрахунку: 21468,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 53670,01 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись статтями 13, 81, ст.141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, ) заборгованість за договором оренди з правом викупу №061 від 23.02.2021 року у розмірі 32202 (тридцять дві тисячі двісті дві ) гривні.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, код ЄДРПОУ ) судовий збір у розмірі 1453, 44 грн. (одна тисяча чотириста пятдесят три гривні сорок чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНАС» (адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6,

Представник позивача: Варшавський Константин Антонович (місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Повний текст судового рішення складено 28.04.2025.

Суддя О.Л. Фіцай