"29" квітня 2025 р.
Справа № 639/229/25ц
2/642/614/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
головуючого - судді Ольховського Є.Б.
при секретарі Прийма Ф.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса ХМНО Літвінової Яни Миколаївни, зацікавлена особа Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин, скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання права на спадщину
У січні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт що вона є сестрою померлою ОСОБА_2 , скасувати постанову приватного нотаріуса ХМНО Літвінової Я.М. від 16.12.2024р. № 171 в спадковій справі 49/2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнати за позивачкою право на спадщину після померлої сестри. Позов обґрунтований тим що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини однак постановою від 16.12.2024р. їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду задля встановлення родинного зв`язку спадкодавця з спадкоємицею. Вважає вказану постанову необґрунтованою оскільки на підтвердження родинного зв`язку спадкоємицею нотаріусу було надано вичерпний перелік документів які на думку позивачки давали усі підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року було відкрито загальне провадження у справі.
Ухвалою від 18.03.25р. до участі в справі в якості зацікавленої особи залучено Харківську міську раду.
Відповідач правом на подання відзиву не скористалась.
Ухвалою від 31.03.25р. р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
У судове засідання позивач не з`явилась. Подала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Приватний нотаріус Літвінова Я.М. також письмово прохала розглядати справу за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази приходить до наступного.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Яни Миколаївни з метою заведення спадкової справи та подальшої видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України, для оформлення спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 сестри ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Огульці, Валківський район, Харківська область та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за тією ж адресою, що і позивач - ОСОБА_1 , згідно з реєстрацією місця проживання зазначеною у паспорті серії НОМЕР_1 , виданий Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 30.10.1997 р.
За результатами розгляду звернення приватний нотаріус Літвінова Я.М. прийняла Постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії від 16 грудня 2024 року № 171 по спадковій справі №49/2022.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 . На підставі заяви від ОСОБА_1 про прийняття спадщини нотаріусом було заведено спадкову справу №49/2022, заява про прийняття спадщини, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 16.12.2024 за № 142, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73452917 від 16.12.2024. Спадкоємцю ОСОБА_1 було роз`яснено, що можливості оформити спадкові права після спадкодавця ОСОБА_2 не має можливості, оскільки документи, які підтверджують родинний зв`язок відсутні. У свідоцтві про народження спадкоємця вказано дані про дитину « ОСОБА_3 », батько « ОСОБА_4 », по батькові не читається, матір « ОСОБА_5 », по батькові не читається. У свідоцтві про народження спадкодавця вказані дані про дитину « ОСОБА_6 », дані про батька « ОСОБА_7 », матір « ОСОБА_8 ». Таким чином, за висновком приватного нотаріуса, питання встановлення родинного зв`язку спадкоємцю потрібно вирішувати в судовому порядку.
Відповідно до довідок про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у них однакове ім`я батька. Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_9 № НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження ОСОБА_10 № НОМЕР_3 у них однакове прізвище та по батькові. Зміна прізвища у ОСОБА_10 на « ОСОБА_11 » відбулося після одруження, що підтверджується свідоцтвом про одруження ОСОБА_12 та ОСОБА_10 від 05.02.1958 р. Після розірвання шлюбу у ОСОБА_13 залишилось прізвище чоловіка « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 від 20.09.2008 р. де зазначено, що у неї залишається прізвище « ОСОБА_11 ». Тому у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 від 26.07.2024 р. зазначено саме прізвище « ОСОБА_11 ».
Факт рідства підтверджується спільним проживанням сестер за однією адресою: АДРЕСА_1 . Факт спільного проживання підтверджується довідкою наданою ОСОБА_2 Комунальним підприємством «ЖИЛКОМЕРВІС» від 29.11.2013р., згідно з якою ОСОБА_2 1937 р.н. зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та разом з нею за цією адресою зареєстрована та проживає її сестра ОСОБА_1 1939 р.н., склад сім`ї 2 людини з 03.04.2013 р.
10.11.2017 р. приватним нотаріусом Літвіновою А.М. було засвідчено довіреність згідно з якою довіритель ОСОБА_2 вказаною довіреністю уповноважує ОСОБА_1 бути представником в тому числі у відділеннях АТ «УКРСИББАНК», з метою отримання пенсійних виплат. Приватний нотаріус Літвінова А.М. посвідчувала вказані довіреності вдома довірителя у зв`язку з її хворобою, а саме за вищезгаданою адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначається у дорученні.
Відповідач від ОСОБА_2 оформляла на сестру ОСОБА_1 довіреності на отримання пенсійних виплат та представництво установах, організаціях, банківських відділеннях. Так 23.01.2023 р. приватним нотаріусом Літвіновою А.М. було засвідчено довіреність, що зареєстровано в реєстрі за №137, згідно з якою довіритель ОСОБА_2 вказаною довіреністю уповноважує ОСОБА_1 бути представником в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, організаціях та установах незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі в органах державної влади та місцевого самоврядування, для чого їй надано право подання та одержання різного роду заяв, документів, довідок, відкривати на ім`я довірителя банківські рахунки, користуватися та розпоряджатися належними довірителю коштами.
Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріуса зобов`язано, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.
У пунктах 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, та в інших випадках, передбачених законом.
При цьому, згідно підпунктів 4.12.,4.14пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Підпунктом 4.6 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку встановлено, що спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття.
Аналогічна норма міститься у статті 1258 ЦК України згідно якої спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно статті 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, мають право на спадкування за законом у п`яту чергу (стаття 1265 УК України).
Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 Книги шостої ЦК України.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша, третя статті 1268 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Статтею 1273 ЦК України спадкоємцю надано право протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, відмовитися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини відповідну заяву, яку може бути відкликано протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
У статті 50 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
Документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, подаються спадкоємцями, нотаріус лише перевіряє їх достатність для встановлення факту відкриття спадщини, складу спадкового майна та підстав для спадкування, якщо спадкування відбувається за законом - підстав для закликання до спадкоємства відповідно до встановленої законом черговості.
Судом встановлено що звернувшись до нотаріуса, позивачка надала усі які вважала за потрібне документи для підтвердження необхідних для видачі свідоцтва фактів, проте надані документи не доводили беззаперечно факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем отже дії відповідача судом не можуть бути визнані неправомірними.
Згідно ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). В даному випадку основною є вимога позивача про встановлення факту родинних зав`язків між спадкодавцем та спадкоємцем, а похідними і залежними від неї є вимоги про скасування постанови приватного нотаріуса про відмову від вчинення нотаріальної дії та визнання права власності на спадкове майно. Таким чином позивач не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, оскільки надані приватному нотаріусу документи, що засвідчують родинний зв`язок наявні саме у такому вигляді. Некоректність прізвищ та імен зумовлені тим часовим періодом, коли ці документи видавались, як і фізичний стан документів пояснюється їхнім значним віком. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення вказаного юридичного факту родинних зв`язку між спадкодавцем та спадкоємцем. Визнання зазначеного юридичного факту безпосередньо впливає на права та обов`язки спадкоємця позивача. Факт родинних відносин між фізичними особами, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. При цьому, згідно з судовою практикою розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд не має права відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Право вибору належить заявнику. У позивача відсутня фізична можливість внести виправлення у поточні документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81,89, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 1258, 1259, 1261, 1265, 1268. 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 5, 49, 50 Закону України «Про нотаріат» -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Встановити факт ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є сестрою ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 право на спадщину за законом (друга черга) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 .
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
Рішення виготовлене 29.04.25р.

Суддя Є.Б. Ольховський