Справа № 307/5253/24
Провадження № 2/307/1295/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка наявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на нерухоме майно та права на здійснення державної реєстрації нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка наявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на нерухоме майно та права на здійснення державної реєстрації нерухомого майна. В позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , та після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку АДРЕСА_2 і, яка відповідно до виписки з рішення десятої сесії Тересвянської селищної ради двадцять другого скликання від 25.12.1997 року «Про передачу земель у приватну власність», передана у приватну власність ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт на його користь. Ним була подана заява до Тячівської державної нотаріальної контори про оформлення своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тячівська державна нотаріальна контора видала документ, згідно якого він успадкував нерухоме майно, а саме: цілу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , про те спадкодавець ОСОБА_2 не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме: виготовити та погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 17.01.2018 року, виданого виконкомом Тересвянської селишної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років. Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступив він. Вказує на те, що за померлою мамою ОСОБА_2 рахується земельна ділянка, площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 за життя отримала архівний витяг з рішення десятої сесії Тересвянської селищної ради від 25.12.1997 року, однак замовити виготовлення технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не встигла, у зв`язку з хворобою та подальшою смертю. Таким чином, спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання за життя не набула права власності на вказану земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, яку він не в змозі завершити, оскільки Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, з невідомих причин не погоджує вищевказану технічну документацію із землеустрою. З цього приводу він звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду і 23 листопада 2023 року судом було винесено рішення в справі за №307/2441/23, яким було зобов`язано Тересвянську селищну раду погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на вищевказану земельну ділянку, однак, станом на сьогодні, Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області не погодила вищевказану технічну документацію і абсолютно ніяк не аргументує з яких причин. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця та набув права в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на його ім`я. Як вбачається з спадкової справи №192/2018, зареєстрованої в спадковому реєстрі за номером 62230854, він протягом встановленого строку для прийняття спадщини оформив спадкові права після смерті спадкодавця у Тячівській державній нотаріальній конторі Закарпатської області. Крім успадкованого майна, явною ще є земельна ділянка, 3 липня 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Бенчак М.Т. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому відмовлено та винесено постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 Оскільки його інтерес не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, він змушений звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з правом на здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку, з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на ім?я ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Нечухраний В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить в їх задоволенні відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 1994 року, зареєстрованого державним нотаріусом в реєстрі за №ІІ-3556 встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина ОСОБА_2 , мешк. АДРЕСА_1 успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_3 , який був належний померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Тересвянської селищної ради 17 квітня 1959 року за №120, згідно рішення вказаного ж виконкому за №10 від 25 лютого 1959 року, зареєстрованого в Інвентарбюро за №122 (а.с.19).

З архівного витягу архівного відділу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 29 лютого 2016 року за №01-11/34 вбачається, що згідно виписки з рішення десятої сесії двадцять другого скликання Тересвянської селищної ради від 25 грудня 1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, для обслуговування нових житлових будинків та ведення особистих підсобних господарств, яка була в її постійному користуванні, розташовану в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Тересвянської селищної ради 17 січня 2018 року складено актовий запис про смерть за №9 (а.с.18).

Згідно листа Тячівської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2022 року за №238/01-16 вбачається, що станом на 18 листопада 2022 року, згідно спадкової справи №192/2018, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 липня 2018 року за №13222178 встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстрований в цілій частині житловий будинок, загальною площею 85,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Постановою приватного нотаріуса Тячівського нотаріального округу Бенчак Марії Тарасівни від 03 липня 2024 року за №56/0214 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документа, який би посвідчував право власності спадкодавця (а.с.13)

Згідно звіту ТОВ «Агентство незалежної оцінки «Ваш Експерт» від 11 вересня 2024 року за №4524 ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер - :03:004, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_1 , на території Тересвянської селищної ради територіальної громади Тячівського району Закарпатської області, становить 522500 (п`ятсот двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень (а.с.20-55).

Згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року (справа №307/2441/23) визнано протиправним рішення Тересвянської селищної ради №1296 від 28 квітня 2023 року, яким затверджено протокол узгоджувальної комісії Тересвянської селищної ради №18 від 26 квітня 2023 року, зобов`язано Тересвянську селищну раду повторно розглянути заяву від 16 лютого 2023 року, в якій ОСОБА_1 подав до Тересвянського селищного голови заяву, в якій просить погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , для садівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд без погодження суміжних землекористувачів Токар та Довгуник з дотриманням вимог ст.ст.158-160 Земельного кодексу України за участю заявника з врахуванням оцінки суду (а.с.9-10).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, до складу спадщини входять виключно ті права спадкодавця, які належали йому на момент смерті.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Суд встановив, що відповідно до ст.1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 належить до першої черги спадкоємців за законом.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оформивши за собою в порядку спадкування право власності на спадковий житловий будинок, загальною площею 85,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

За змістом ч.1 та ч.2 ст1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗУ України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п.8 ч.1 ст.27 Закону України від 01.07.2004 року за №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), в редакції станом на день виникнення правовідносин, правовстановлюючими документами, які підтверджують право власності, є в тому числі: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року.

Цивільно-правовий інститут набуття та виникнення права власності на нерухоме майно в різні періоди по-різному був урегульований на законодавчому рівні. У зв`язку із цим держава задекларувала визнання дійсними прав на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності Законом №1952-IV.

Відповідно до положень ч.3 ст.3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, вирішальним у цій справі є вирішення питання про належність земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 , тобто отримання нею правовстановлюючого документу на земельну ділянку та проведення державної реєстрації права власності.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_2 станом на 16 січня 2018 року (дата її смерті) не було отримано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,15 га., розташовану в АДРЕСА_1 , не було проведено державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на дану земельну ділянку, що було необхідною умовою виникнення права власності на земельну ділянку за нормами діючого на той час законодавства.

Також встановлено, що на даний час ще не проведено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та їй не присвоєно кадастровий номер.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що спадкодавцем ОСОБА_2 не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, площею 0,15 га., розташовану в АДРЕСА_1 , не проведено державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку, чинним земельним законодавством визначено процедуру передачі земельної ділянки у власність, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка наявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на нерухоме майно та права на здійснення державної реєстрації нерухомого майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 14, 77-81, 209, 263, 265 ЦПК України,ст.ст.3, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст.116, 118, 125, 126 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, де третя особа, яка наявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна, про визнання права власності на нерухоме майно та права на здійснення державної реєстрації нерухомого майна, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Тересвянська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, адреса: селище Тересва, вул. Народна, 83, Тячівського району, Закарпатської області, України , .

Третя особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Бенчак Марія Тарасівна, адреса: м. Тячів, вул. Армійська, 53, Закарпатської області, України.

Повний текст рішення суду складено 18 квітня 2025 року.

Головуючий В.І. Бобрушко