Справа № 700/434/25
Провадження № 2-з/700/5/25
У Х В А Л А

іменем України

28 квітня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., розглянувши у порядку письмового провадження в смт. Лисянка заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Трохименко Наталія Олександрівна до Лисянської селищної ради про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Лисянській селищній раді вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянко, спрямовані на передачу третім особам земельної ділянки площею 23,5583 га, кадастровий номер 712288120:05:001:0184 розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради за межами с.Будище, в тому числі укладати договори оренди, продажу земельної ділянки, а також заборонити змінювати цільове призначення, здійснювати обробіток, перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок з іншими земельними ділянками до набрання законної сили судовим рішення у цій справі. Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно з ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь які дії, що стосується реєстрації права власності, користування(прав оренди, суборенди, сервітуту), в тому числі вносити будь які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та /або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 712288120:05:001:0184 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява мотивована тим, що 23.01.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (орендодавець) і громадянин ОСОБА_1 (орендар) уклали договір оренди землі, зареєстрований у виконавчому комітеті Звенигородської міської ради, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис від 19 березня 2018 року за №25387103. Згідно умов цього договору, протоколу №1 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, позивачу передана в короткострокове платне користування (оренду) земельна ділянка сільськогосподарського призначення із земель державної власності, яка знаходиться в адміністративних межах Будищенської сільської ради за межами с.Будище, загальною площею 23,5583 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 7 років. Положенням пункту 8 договору визначено, що його уклали на 7 (сім) років зі строком до 19 березня 2025 року

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З метою використання, передбаченого договором переважного права на поновлення договору оренди землі, ОСОБА_1 , як орендар земельної ділянки звернувся до орендавця Лисянської селищної ради з листом повідомленням від 04.11.2024 щодо поновлення договору оренди землі. До листа повідомлення додав проект додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі б/н від 04.11.2024 строком на 10 (десять) років та збільшення орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За результатом розгляду Лисянська селищна рада відмовила у поновленні договору оренди та підписання додаткової угоди. 23.11.2024 року повторно направив лист повідомлення з пропозицією укласти додаткову угоду, у якій пропонував зменшити строк оренди до 7 років. Рішенням Лисянської селищної ради від 21.02.2025 року №63-20/VIII відмовлено у поновленні договору оренди.

На даний час невідомими особами здійснено дискування земельної ділянки та вказане може свідчити про наміри третіх осіб незаконно обробляти земельну ділянку, а в подальшому отримати право користування нею через укладання договору оренди землі без врахування переважного права ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву та матеріали справи згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Як вбачається із заяви, позивач просить заборонити Лисянській селищній раді вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянко, спрямовані на передачу третім особам земельної ділянки площею 23,5583 га. кадастровий номер 712288120:05:001:0184 розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради за межами с.Будище та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно з ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь які дії, що стосується реєстрації права власності, користування(прав оренди, суборенди, сервітуту), але заявником фактично не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

До справи не додано жодних доказів того, що спірна земельна ділянка передана в оренду чи готоується до передачі, відстуній витяг з реєстру речових прав щодо того, хто на даний час є власником та володільцем даної ділянки. Твердження про її обробіток третіми особами не підтверджено жодними доказами, доказів її самозахвату теж немає.

За викладених обставин, у задоволені заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Трохименко Наталія Олександрівна до Лисянської селищної ради про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Сергій ПІЧКУР