Справа № 149/3923/24
Провадження №2/149/55/25
Номер рядка звіту 41
"23" квітня 2025 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Павлюк О. О.,
секретаря Олійник І. С.,
відповідача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Костюка С. М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідані цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення боргу,
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа. Ухвалою суду від 19.12.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
У підготовче судове засідання 28.03.2025 позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань з приводу неявки до суду не направляла.
У підготовче судове засідання 23.04.2025 позивач вповторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань з приводу неявки до суду не направляла.
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Костюк С. М. просив залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно зі статті 55 Конституції України кожному гарантується право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України визначено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
Таким чином, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
З матеріалів справи встановлено, що підготовче судове засідання, призначене на 28.03.2025 не відбулося через неявку позивача, який був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, будь-яких клопотань не надсилав. В судове засідання, призначене на 23.04.2025 позивач повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, клопотань з приводу неявки до суду не направляв.
За встановлених обставин, а також враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі, ціну позову, клопотання представника відповідача, суд вважає, що така процесуальна поведінка позивача не спрямована на сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення, тому наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Клопотань щодо компенсації судових витрат, понесених відповідачем, які можуть бути розподілені при залишенні позову без розгялду (ст. 142 ЦПК України) до суду не заявлялося.
Керуючись ст.ст. 198, 223, 257,260, 261 ЦПК України, суд,-
Клопотання представника відповідача - адвоката Костюка С. М. про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без розгляду.
Роз"яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали складено 28.04.2025.
Суддя Павлюк О. О.