Справа № 132/203/25
Провадження № 2/132/329/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 квітня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Карнауха Н.П., при секретарі судового засідання - Лисюк О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ), поданим в його інтересах представником за довіреністю Тараненком Артемом Ігоровичем, до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача.

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 15.12.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 00-10597910 в формі електронного документа з використанням електронного підпису.

22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00-10597910 від 15.12.2023. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22 700, 00 грн.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00-10597910 від 15.12.2023. Відповідно вищезгаданого договору ТОВ «Макс Кредит» відступив ТОВ ФК «ЕЙС» право грошової вмоги за укладеним Кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Таким чином відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 11 000, 00 грн.

Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 11 000,00 грн, яка складається з 11 000, 00 - заборгованість за тілом кредиту, та 00, 00 грн. заборгованість за відсотками.

На підставі наведеного, посилаючись на ст. ст. 530, 610-612, 1048-1050, 1054ЦК України, представник позивача просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 000,00 грн та судові витрати, які складаютьсі із судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явивився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у визначений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надав.

Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

20.01.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено справу розглядати в порудку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також цією ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу - на електронну адресу, відповідачу - на його адресу: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням, яке повернулося до суду із відміткою АТ «Укрпошти»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 13.03.2025 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.03.2025 о 14:00 у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В. Нестерчука, 70.

Вказану ухвалу було надіслано позивачу на електронну адресу, відповідачу разом із судовою повісткою на його адресу: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням. Додатково виклик ОСОБА_1 був здійснений шляхом публікації оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. В зв`язку із неявкою відповідача розгляд даної справи було відкладено на 16:00 08.04.2025 та повідомлено шляхом направлення повістки на його адресу рекомендованим повідомленням, до того ж додатково на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення-повідомлення.

Відповідач повторно не з`явивися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено 16:00 год. 28.04.2025.

В судовому засіданні 28.04.2025 через повторну неявку відповідача, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 15.12.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії №00-10597910 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 10 000,00 грн на умовах, передбачених договором, сплатити проценти за його користуванням та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.1 даного Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кроедитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплативши проценти за користування нимта виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.п. 1.2-1.8. Договору кредитної лінії №00-10597910 від 15.12.2023, сума кредитного ліміту (сума кредиту) складає: 10 000, 00 грн.; строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 240 календарних днів. Позичаотник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту): 11 серпня 2024; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка складає 3, 00% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, та застосовується у межах строку користування Кредитом; за надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 10, 00% від суми Кредиту, що складає: 1 000, 00 грн.4 позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 2 398,99%; орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 83 000, 00 грн.

ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за Договором кредитної лінії виконав у повному обсязі, а саме 15.12.2023 ініціював переказ коштів згідно договору № 00-10597910 від 15.12.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну карту № НОМЕР_2 , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості.

22.01.2024 р. ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22/01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №00-10597910 від 15.12.2023. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22 700, 00 грн.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до Відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00-10597910 від 15.12.2023. Відповідно вищезгаданого договору ТОВ «Макс Кредит» відступив ТОВ ФК «ЕЙС» право грошової вмоги за укладеним Кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Таким чином відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 11 000, 00 грн.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором.

V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінка суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на вказане вище, суд вважає, що між сторонами правомірно укладено кредитний договір в електронній формі та у відповідності до вимог закону.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першійстатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексупозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом частини 2 статті 1046 ЦК України, положення якої застосовується до відносин за кредитним договором, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першоїстатті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріалами справа підтверджується, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли за кредитним договором №00-10597910 від 15.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , після відступлення права вимоги за цим договором перейшло позивачу на умовах договорів факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 та №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024.

Унаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором №00-10597910 від 15.12.2023 заборгованість відповідача станом на день укладання договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 становить 11 000,00 грн.

Доказів виконання відповідачем зобов`язань за кредитним №00-10597910 від 15.12.2023 матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №00-10597910 від 15.12.2023, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , після відступлення права вимоги за цим договором перейшло позивачу на умовах договорів факторингу факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 та №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, у вказаному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У поданому позові ТОВ «ФК «ЕЙС» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 7000 грн.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані: копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка Артема Ігоревича, договір про надання правничої допомоги від 22.11.2024 № 2211/Е, додаткова угода № 9 до договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, та акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, де визначено суму надання правової допомоги стосовно ОСОБА_1 на загальну суму 7000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведених норм права, обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги (всього 6 годин), обсягом наданих адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 3000 грн.

Вказану суму суд вважає співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами).

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «ЕЙС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки позов ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 282 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс № 2005) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс № 2005) суму заборгованості за кредитним договором № 00-10597910 від 15.12.2023 у розмірі 11 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс № 2005) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс № 2005) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/fair/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс № 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28.04.2025.

Суддя: Н.П. Карнаух