Справа №442/2442/25
Провадження №2/442/940/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

секретаря судового засідання Лесович О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить: визнати за нею право власності на 2/3 ідеальні частки квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та зареєстрована на ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.01.2008 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області.

За час перебування в шлюбних відносинах, у подружжя ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

За час шлюбу ними ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) придбано квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу житлової квартири від 27 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О..

Не зважаючи на те, що квартира була придбана за їхні спільні кошти в період шлюбу та ведення спільного господарства, титульним власником даної квартири вказано відповідача. З часу придбання, квартира була єдиним житлом для їх сім`ї, де зареєстровано її постійне місце проживання.

Право спільної сумісної власності на вказану квартиру відповідач не визнає, заперечує щодо добровільного поділу, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою від 03.04.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

18.04.2025 відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов, який ухвалою суду об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Позивач за зустрічним позовом просить: визнати за ним право власності на 3/4 ідеальні частки квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

В позовній заяві посилається на те, що з 22.01.2008 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 та вони є батьками: доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/8763/24 від 18 листопада 2024 року, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи стягувати з 21.10.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

За час шлюбу ними ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) придбано квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу житлової квартири від 27 серпня 2020 року.

Вказує на те, що при поділі спірної квартири, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Слід відступити від рівності часток, оскільки при купівлі цієї квартири, він вніс значно більші особисті кошти

В судовому засіданні сторони (позивач за первісним позовом та її представник; позивач за зустрічним позовом та його представник) просять визнати за кожним право власності на 1/2 ідеальну частку квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та зареєстрована на ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 3. ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 22.01.2008 між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєструвано у виконавчому комітеті Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О., ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положенням частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сторони не заперечують факту придбання квартири АДРЕСА_2 в період спільного подружнього життя для спільного проживання сім`ї.

З приводу застосування ст..60 СК України Верховний Суд України зробив наступні висновки.

У справах №6-612цс15, №6-2641цс15 вказав, що для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У справах №6-2333цс15, №6-2641цс15 наголошено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:

час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Отже, при вирішенні спорів про належність майна на праві спільної сумісної власності подружжю, суду в першу чергу належить встановити час набуття такого майна. При встановлені факту набуття майна у період шлюбу, на таке майно поширюється презумпція спільності майна подружжя. Факт набуття майна у період шлюбу доводить той із подружжя, який на нього посилається в обґрунтування свої вимог про поділ такого майна. Спростовує презумпцію спільності майна подружжя той із подружжя, який заперечує, що майно набуте у період шлюбу є спільним сумісним майном.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, а сторонами підтверджено, що спірна квартира придбана в період шлюбу, за спільні кошти, а тому є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та підлягає поділу.

На підставі дослідження матеріалів справи та доводів сторін, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності прийшов до переконання, що частки сторін у спірній квартирі є рівними, а тому як первинний так і зустрічний позов, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м..

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволити частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2025.

Суддя О.В. Крамар