КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7694/2025
Справа № 645/4371/24
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

28 квітня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Чубко Юлією Михайлівною , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі та на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Не погоджуючись із даною ухвалою та рішенням, ОСОБА_1 в особі представника Чубко Ю.М. 31 січня 2025 року засобами електронного зв`язку направив на електронну пошту Дніпровського районного суду м. Києва апеляційну скаргу. При поданні апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року строк апеляційного оскарження дотримано. Пропустивши строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі із заявою про поновлення строку не звернувся.

При вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва про зупинення провадження була постановлена 04 грудня 2024 року, відтак, перебіг строку апеляційного оскарження розпочався 05 грудня 2024 року і тривав до 19 грудня 2024 року включно.

Подавши 31 січня 2025 року апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року представник відповідача Чубко Ю.М. дотрималась тридцятиденного строку, визначеного законом, проте, при поданні апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження, представником Чубко Ю.М. вказаний п`ятнадцятиденний строк було порушено. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявлено не було та не зазначено поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки представником Чубко Ю.М. при поданні апеляційної скарги не заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі з обґрунтуванням поважності причин пропуску вказаного строку, не вказано інформацію про позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 , а саме їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів, та не надано суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

22 квітня 2025 року засобами електронного зв`язку на електронну пошту Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Чубко Ю.М. надійшов лист на усунення недоліків апеляційної скарги, до якого долучено виправлену редакцію апеляційної скарги із зазначенням інформації про позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 , а також долучено платіжну інструкцію від 22 квітня 2025 року про сплату судового збору в сумі 1 937,92 грн.

Разом з тим, пропустивши строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі із заявою про поновлення строку представник не звернулася.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, якою визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми права та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Таким чином, оскільки представником Чубко Ю.М. у визначений строк не було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі, зазначивши поважні підстави для поновлення вказаного строку, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити у частині оскарження зазначеної ухвали.

Апеляційна скарга в частині оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року подана у встановлений законом строк до належного суду особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі. Відзив на апеляційну скаргу має містити: найменування суду апеляційної інстанції; ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги; у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу; перелік матеріалів, що додаються. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відтак, позивач має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Чубко Ю.М. , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року.

Керуючись ст. 358, 359, 360, 361 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року про зупинення провадження у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Чубко Юлією Михайлівною , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2025 року.

Надіслати ОСОБА_1 та його представнику копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, а іншим учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами. Надати учасникам справи строк до десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу та заперечень на заявлені клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: