Справа № 372/1117/25
Провадження № 2-1013/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Висоцької Г. В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя між нею та ОСОБА_2 не склалося через відсутність з плином часу взаємопорозуміння між ними, в зв`язку з різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З вини обох сторін спільне життя і збереження сім`ї стали неможливим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Мають спільного сина ОСОБА_3 , який проживає разом з нею.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.03.2025 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Позивачка до судового засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

24.05.2014 між позивачкою та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 119 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Від даного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ), який проживає з позивачкою ОСОБА_1 , що підтверджується витягами з Реєстру територіальної громади №2025/002172301 від 13.02.2025 та №2025/002312363 від 17.02.2025.

Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розлучення є виваженим та свідомим, причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку стягнути на відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, тобто у сумі 605 грн. 60 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 142, 197, 200, 263-266, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 109, 110, 112-114, 160, 161, СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, під актовим записом № 119 - розірвати.

Малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з ОСОБА_5 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплачено судового збору, що становить 605 грн. 60 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_7 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605 грн. 60 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька