ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що відповідно до Кредитного договору № 48К від 12 лютого 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 96 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 лютого 2015 року.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв`язку з чим станом на 28 серпня 2012 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 260 822,29 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 2 084 752,54 грн..

Позивач зазначає, що вимоги до ОСОБА_1 , що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ "А- Банк" та ОСОБА_2 договорів поруки.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 2 074 752,54 грн. за кредитним договором № 48К від 12 лютого 2008 року, та стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму 10 000,00 грн..

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № 48К від 12 лютого 2008 року у сумі 2 074 752,54 грн.. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму заборгованості у розмірі 10 000,00 грн.. Вирішене питання розподілу судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2009 року у справі №2-4293/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № 47К від 18 березня 2008 року, по кредитному договору № 48К від 12 лютого 2008 року , по кредитному договору № 423К від 10 січня 2007 року та по кредитному договору № 103К від 11 квітня 2007 року у розмірі 1 570 365,84 грн.. Тобто, вказаним рішенням з відповідача вже була стягнута сума кредитної заборгованості за кредитним договором № 48К від 12 лютого 2008 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № 48К від 12 лютого 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 96 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 лютого 2015 року.

ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 260 822,29 дол. США, де 89 937,40 дол. США - заборгованість по кредиту; 72 412,23 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 53 344,07 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 32 678,69 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 12 418,62 дол. США - штраф (процентна складова).

З метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором, 20 жовтня 2010 року з ПАТ "А-Банк" було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000,00 грн. та договір поруки №48К від 12 лютого 2008 року з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останні є солідарними відповідачами.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Відповідно до ст.ст. 263, 264 ЦПК України судове рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Колегією суддів встановлено, що у червні 2009 року Банк вже звертався до суду із позовом про стягнення із відповідачів кредитної заборгованості, зокрема, за кредитним договором № 48К від 12 лютого 2008 року (справа №2-4293/09).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № 47К від 18 березня 2008 року, по кредитному договору № 48К від 12 лютого 2008 року, по кредитному договору № 423К від 10 січня 2007 року та по кредитному договору № 103К від 11 квітня 2007 року у розмірі 1 570 365,84,84 грн.. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № 47К від 18 березня 2008 року, по кредитному договору № 48К від 12 лютого 2008 року, по кредитному договору № 423К від 10 січня 2007 року та по кредитному договору № 103К від 11 квітня 2007 року, у розмірі 200,00 грн..

Тобто, вказаним рішенням вже вирішувалось питання щодо стягнення з відповідачів кредитної заборгованості за договором № 48К від 12 лютого 2008 року.

У даній справі банк просив повторно стягнути з відповідачів кредитну заборгованість за договором № 48К від 12 лютого 2008 року у розмірі 260 822,29 доларів США, з яких: 89 937,40 доларів США заборгованість за кредитом, 72 412,23 доларів США заборгованість по відсоткам, 53 344,07 доларів США заборгованість по комісії, 32 678,69 доларів США пеня, а також штрафи: 31,28 доларів США фіксована частина, 12 418,62 доларів США процентна складова.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також врахувавши положення ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 48К від 12 лютого 2008 року.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 4828,50 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4828,50 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 22 квітня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 25 квітня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова