печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Мхітарян М. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання.

У лютому 2025 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 8574 від 14.05.2021.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що із його заробітної плати стягується 20 відсотків на погашення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачає можливість вжиття судом заходів забезпечення позову, які є процесуальними діями, що гарантують можливість подальшого виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимоги позивача (заявника).

Виключною підставою застосування заходів забезпечення позову є заява учасника справи, а отже таких заходів не може бути вжито судом за власної ініціативи.

Оскільки такими заходами забезпечується позов, то вжиті такі заходи можуть бути лише в позовному провадженні, а враховуючи положення ст. 42 ЦПК України, учасниками справи, що наділені правом подавати таку заяву, є сторони та треті особи. При цьому сторони та треті особи мають можливість подавати відповідну заяву лише за наявності у них процесуального статусу позивача, тобто це позивачі, позивачі за зустрічним позовом та треті особи, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору: зазначене випливає з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, де вказано, що умовою забезпечення позову є ймовірність ускладнення поновлення порушених прав та інтересів саме позивача.

Судом встановлено, що 14.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, ухвалене рішення у справі, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та судом визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. та зареєстрований у реєстрі за № 8574. Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь держави 1211, 20 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, заяву про забезпечення позову подано позивачем після ухвалення рішення у справі, що не передбачено положеннями ЦПК України.

Як зазначено вище, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачає можливість забезпечення позову як до його пред`явлення, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

За ч. 3 та ч. 5 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

З наведеного випливає, що судовий розгляд справи завершується ухваленням рішення по суті позовних вимог і після ухвалення рішення у справі вжиття заходів забезпечення позову є неможливим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149, 152, 153, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Головко