Провадження № 2/591/2037/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Кирионенко В.В.

представника позивача Кондратенко С.Ю.

представників відповідачів та третьої особи Микитенка В.П., Тютюнник Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кондратенко Світлани Юріївни до держави Україна в особі Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кондратенко С.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом до держави Україна в особі Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України та свої вимоги обгрунтовує тим, що позивач з 14 травня 2001 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, КВЕД 43.91 «Покрівельні роботи».

27 травня 2017 року при проведенні робіт по капітальному ремонту м`якої покрівлі будівлі «Головний корпус» ЕТАП №2 Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня №1» по вул.20 років Перемоги, 13 м.Суми, які виконував ФОП ОСОБА_2 за договором підряду, стався нещасний випадок з його найманим працівником - покрівельником будівельним ОСОБА_3 , що потягнув за собою його смерть.

Останній під час виконання ремонтних робіт на покрівлі п`ятиповерхової будівлі від`єднав ланцюг запобіжного поясу та почав перелазити через огорожу, але не втримався та впав з покрівлі на поверхню землі, отримавши тілесні ушкодження, від яких помер одразу на місці падіння.

27 травня 2017 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0002093 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та розпочате досудове розслідування.

Під досудового розслідування 13 червня 2017року на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року проведено обшук в належному позивачу житлі - квартирі АДРЕСА_1 , під час якого вилучене належне йому майно - системний блок комп`ютера.

В подальшому за ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_4 , а саме - системний блок, який вилучено з його квартири 13 червня 2017року під час обшуку.

17 серпня 2018 року слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Бондарєвою К.В. оголошено повідомлення про підозру позивачу, погоджену з прокурором Сумської місцевої прокуратури юристом 1-го класу Вольченком О.В.

Він підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, тобто у порушені правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що спричинило загибель людини.

28 серпня 2018 року прокурором Сумської місцевої прокуратури юристом 1-го класу Моісеєнком О.В. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002093 від 27 травня 2017 року за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.

Він обвинувачувався у вчиненні протиправних дій, які виразились у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, яких зобов`язаний дотримуватись ФОП ОСОБА_2 , що призвели до загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Обвинувальний акт скеровано на розгляд до Зарічного районного суду м.Суми.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, перебувало в провадженні суду з 03 вересня 2018 року по 22 вересня 2020 року.

Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 22 вересня 2020 року визнано невинуватим ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні та виправдано в зв`язку з недоведеністю того, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України (справа №591/5116/18).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2020 р. відносно ОСОБА_1 залишено без змін, а апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 та прокурора Іваненка С.В. на цей вирок - без задоволення.

В касаційному порядку вирок суду не оскаржувався. Він набрав законної сили 18 жовтня 2023 року після залишення його без змін судом апеляційної інстанції.

Таким чином, позивач перебував під слідством та судом з 17 серпня 2018 року (день повідомлення про підозру) і до 18 жовтня 2023 року (день набрання законної сили виправдувального вироку від 22 вересня 2020 року), що становить період 5 років 2 місяці 1день.

Через неправомірні дії органів прокуратури позивач незаконно притягувався до кримінальної відповідальності, йому необґрунтовано пред`явлені підозра та обвинувачення, в його житловому приміщенні проводився обшук, вилучалося належне майно, на яке накладався арешт, а також необґрунтовано покладалося виконання процесуальних обов`язків та обмежень, що порушило його конституційні права.

Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності позивач зазнав значних душевних страждань, змушений був багато часу витрачати на доведення своєї невинуватості та спростування безпідставних звинувачень, а також на відновлення справедливості та був підданий чисельним та тривалим заходам забезпечення кримінального провадження.

Незаконно перебуваючи під слідством та судом понад п`яти років, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у порушенні психологічного комфорту та перебування у стані постійної емоційної напруги та стресу, страху, виникненню інших негативних явищ морального характеру, що негативно вплинуло на звичний уклад життя та негативно відображалося на його самопочутті, призвело до значної втрати здоров`я та встановленню 2-ї групи інвалідності.

Сам нещасний випадок на виробництві, який призвів до загибелі ОСОБА_3 , вже став для позивача дуже великим нервовим стресом, оскільки ця людина була не тільки найманим працівником, але й його близьким другом та товаришем, з яким вони разом працювали і товаришували багато років.

В подальшому пред`явлення підозри та обвинувачень у тому, що саме з вини позивача, який як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, що спричинило загибель працівника, стало для нього значним психотравмуючим фактором, який різко змінив його життя.

Він є людиною з бездоганною репутацією та великим авторитетом, є професіоналом своєї справи. Протягом останніх 20-ти років позивач, будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, займався будівельними та ремонтними роботами, забезпечуючи робочі місця іншим працівникам. За ці роки він здійснив капітальний ремонт значної кількості об`єктів на території Сумської області - улаштування покрівель та їхній ремонт.

Інформація про те, що позивач притягується до кримінальної відповідальності, значно підірвала його професійний авторитет. Якщо раніше він мав багато замовлень та укладених договорів підряду з державними установами та організаціями, то після цих подій їхня чисельність значно скоротилася.

Позивач вимушений був витрачати багато часу та здоров`я на відновлення справедливості та своєї репутації. Він доводив, що не вчиняв інкримінованого йому злочину, оскільки як роботодавець та особа, відповідальна за охорону праці, виконав покладені на нього обов`язки - забезпечив безпечні умови для проведення ремонтних робіт покрівлі, провів інструктажі з найманими працівниками, забезпечив їх засобами безпеки - запобіжними поясами, спецодягом, взуттям, касками, тощо.

А нещасний випадок стався саме з вини потерпілого, який не подбав про свою особисту безпеку та здоров`я та не виконав нормативно-правових актів з охорони праці під час роботи на висоті. Він від`єднав замикаючий пристрій - карабін металевого ланцюга від перекладини пожежного огородження, при цьому перебував на карнизі, потім почав перелазити через огорожу, але не втримався та впав з покрівлі з висоти 21м, що призвело до його загибелі.

Для того, щоб добитися виправдання від необґрунтованих обвинувачень у злочині, якого не вчиняв, позивачу знадобилося довгих 5-ть років. Справа розглядалася протягом тривалого часу, оскільки судом ретельно досліджувалися усі докази та обставини цієї події. Відбулося 21 судове засідання (з них: 17 - у суді першої інстанції та 4 - у суді апеляційної інстанції).

Весь цей час позивач сумлінно виконував покладені на нього законом процесуальні обов`язки як на обвинуваченого та завжди з`являвся у судові засідання. Всі ці роки він не був у відпустках, не виїздив на відпочинок, оскільки розумів, що повинен вчасно з`являтися до суду.

Позивач перебував у постійній напрузі та стресі, оскільки потерпіла пред`явила до нього цивільний позов на дуже велику суму 600000 грн., а прокурор просив суд обрати йому міру покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням робіт з підвищеною небезпекою строком на 2 роки, через що він дуже хвилювався та нервував.

Після ухвалення судом першої інстанції виправдувального вироку прокурор оскаржив його до суду апеляційної інстанції, знову-таки вимагаючи засудити позивача до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та позбавити права займати посади, пов`язані з виконанням робіт з підвищеною небезпекою строком на 2 роки.

Розгляд справи в апеляційному суді тривав 3 роки, оскільки за клопотанням прокурора суд досліджував усі докази та знову допитував свідків.

Тривалий час перебування під слідством та судом, висунуте обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за яке суд міг призначити покарання у вигляді позбавлення волі, не залишилися безслідними для здоров`я позивача.

Він є вже немолодою людиною 31 травня 1962 року народження. На день пред`явлення підозри мав вік повних 56 років, а коли закінчився розгляд цієї справи у суді 61 рік.

Постійний нервовий стрес, напруга, негативні емоції, хвилювання за своє майбутнє призвели до різкого погіршення стану здоров`я позивача та виникнення у нього хронічних серцево-судинних захворювань та захворювання шлунково-кишкового тракту, що в подальшому призвело до інвалідності.

Ще під час розгляду справи в Зарічному районному суді м.Суми позивач відчув погіршення самопочуття, підвищення артеріального тиску, головні болі, задишку, запаморочення, а тому 29 листопада 2019 року звернувся за консультацією до лікаря-кардіолога медичного центру «Мед-Союз». Йому був встановлений діагноз - ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, тощо, а також вторинна артеріальна гіпертензія 2 ст. з дуже високим ризиком та призначене лікування.

В подальшому позивач проходив обстеження, лікувався та знову звертався до дікаря-кардіолога за консультаціями 28 грудня 2019 року та 10 січня 2020 року.

Невдовзі після того, як розгляд справи в суді був завершений, позивач потрапив на стаціонарне лікування до КНП «Клінічна лікарня №5», яке проходив в період з 13 грудня 2023 року по 18 грудня 2023 року з діагнозом хронічний панкреатит в стадії загострення, хронічний гастродуоденіт в стадії загострення, хронічний безкамінцевий холецистит в стадії загострення.

Потім в період з 26 грудня 2023 року по 02 січня 2024 року та з 03 січня 2024 року по 15 січня 2024 року проходив стаціонарне лікування в цій же лікарні з приводу серцево-судинних захворювань.

Після проходження стаціонарного лікування за висновком ЛКК Сумського клінічного кардіологічного центру від 01 лютого 2024 року позивачу підтверджені діагнози серцево-судинних захворювань, що стали підставою для визнання його інвалідом 2-ї групи від загального захворювання безстроково за актом огляду Зарічної районної в м.Суми МСЕК від 26 березня 2024 року.

У довідці до акту огляду МСЕК від 26 березня 2024 року зазначено, що позивачу рекомендоване постійне лікування у сімейного лікаря та лікаря-кардіолога.

Крім того, 28 березня 2024 року для позивача розроблено індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю №289, якої він повинен постійно дотримуватися.

Своє погіршення стану здоров`я, що призвело до встановлення інвалідності 2-ї групи, позивач пов`язує саме з тими нервовими стресами, яких він пережив за час притягнення до кримінальної відповідальності.

Ці захворювання у нього вперше виникли під час розгляду справи у суді першої інстанції. За рекомендаціями лікарів йому були протипоказані психоемоційні навантаження, хвилювання, стреси, яких позивач не міг уникнути, що призводило до погіршення стану здоров`я та привело до інвалідності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 р.» з 01 квітня 2024 року розмір мінімальної заробітної плати становить 8000 грн. на місяць.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 13 Закону № 266/94-ВР, враховуючи період перебування під слідством та судом - 5 років 2 місяці 1 день, а також розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи судом 8000 грн., мінімальна гарантована сума відшкодування моральної шкоди становить 496258,06 грн. (8000грн х 62 міс 1день).

Позивач вважає, що завдана йому моральна шкода повинна бути визначена не в мінімальному розмірі, а в розмірі 10000 грн. за кожен місяць перебування під слідством та судом, враховуючи настання для нього істотних негативних наслідків у вигляді втрати здоров`я, що призвело до інвалідності.

Розмір завданої моральної шкоди становить 620322,58 грн. (10000 грн. х 62 міс. 1 день), що підлягає стягненню з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України.

20 серпня 2018 р. між адвокатом Кондратенко С.Ю. та позивачем, як Клієнтом, укладено договір №2 про надання правової допомоги. За умовами цього договору Адвокат приймає доручення Клієнта на надання правової допомоги - під час досудового розслідування в СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області на умовах та в межах, передбачених цією угодою та законодавством України, а Клієнт приймає таку допомогу та проводить оплату гонорару та погашення витрат на надання правової допомоги.

Згідно Додатку №1 до договору - за виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі 10000 грн.

Ці кошти були сплачені позивачем Адвокату, що підтверджується квитанцією №1 від 20 серпня 2018 року.

Адвокат виконала свої зобов`язання за укладеним договором та здійснювала захист Клієнта під час проведення досудового розслідування в СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області.

03 вересня 2018 року між адвокатом Кондратенко С.Ю. та позивачем, як Клієнтом, укладено договір №3 про надання правової допомоги. За умовами цього договору Адвокат приймає доручення Клієнта на надання правової допомоги - під час розгляду в Зарічному районному суді м. Суми кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, на умовах та в межах, передбачених цією угодою та законодавством України, а Клієнт приймає таку допомогу та проводить оплату гонорару та погашення витрат на надання правової допомоги.

Згідно Додатку №1 від 03 вересня 2018 року до договору - за виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі 25000 грн., що є оплатою праці Адвоката на 1 рік - до 03 вересня 2019 року.

В разі, якщо розгляд справи у суді не буде закінчений до 03 вересня 2019 року, подальша сума гонорару має бути визначена сторонами шляхом укладення додаткової угоди (п.3 Додатку №1 до договору).

Згідно Додатку №2 від 03 вересня 2019 року до договору - у зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження в суді за обвинуваченням ОСОБА_1 не завершений в строк, зазначений у п.3 додатку №1 до договору, термін дії договору продовжується до закінчення розгляду справи в Зарічному районному суді м.Суми.

За виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар розміром 25000 грн., що є оплатою праці Адвоката до ухвалення вироку Зарічним районним судом м. Суми в цій справі.

Позивач сплатив гонорар Адвокату за цим договором на загальну суму 50000 грн.: згідно квитанції №2 від 03.09.2018р. - 25000грн. та згідно квитанції №3 від 03.09.2019р. - 25000грн.

Адвокат виконала свої зобов`язання за договором та здійснювала захист Клієнта під час розгляду справи в Зарічному районному суді м.Суми, прийнявши участь у 17 судових засіданнях, які відбулися, та досягла для нього позитивного результату - повного виправдання від висунутого обвинувачення.

24 листопада 2020 р. між адвокатом Кондратенко С.Ю. та позивачем, як Клієнтом, укладено договір №4 про надання правової допомоги. За умовами цього договору Адвокат приймає доручення Клієнта на надання правової допомоги - під час розгляду в Сумському апеляційному суді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, на умовах та в межах, передбачених цією угодою та законодавством України, а Клієнт приймає таку допомогу та проводить оплату гонорару та погашення витрат на надання правової допомоги.

Згідно Додатку №1 від 24 листопада 2020 року до договору - за виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі 20000 грн., що є оплатою праці Адвоката на 1 рік - до 24 листопада 2021 року.

В разі, якщо розгляд справи у суді не буде закінчений до 24 листопада 2020 року, подальша сума гонорару має бути визначена сторонами шляхом укладення додаткової угоди (п.3 Додатку №1 до договору).

Згідно Додатку №2 від 24 листопада 2021 року до договору - у зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження в Сумському апеляційному суді за обвинуваченням ОСОБА_1 не завершений в строк, зазначений у п.3 додатку №1 до договору, термін дії договору продовжується до закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції.

За виконання доручення Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар розміром 20000 грн., що є оплатою праці Адвоката до ухвалення судом остаточного рішення у справі.

Позивач сплатив гонорар Адвокату за цим договором на загальну суму 40000 грн.: згідно квитанції №4 від 24 листопада 2020 року 20000 грн. та згідно квитанції №5 від 24 листопада 2021 року 20000 грн.

Адвокат виконала свої зобов`язання за договором та здійснювала захист Клієнта під час розгляду справи в Сумському апеляційному суді, прийнявши участь у 4-х судових засіданнях, які відбулися, а також склала заперечення на апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої та досягла для нього позитивного результату -залишення в силі виправдувального вироку.

Таким чином, загальна сума сплаченого гонорару за надання правничої допомоги становить 100000 грн., що підлягає стягненню з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 620322,58 грн., завдана фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 100000 грн., а всього - 720322,58 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у розмірі 720322,58 грн.

Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду підготовче засідання на 30 січня 2025 року о 09 год. 30 хв.

14 листопада 2024 року від представника Сумської обласної прокуратури надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що у провадженні слідчого відділу Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебувало кримінальне провадження за ч.2 ст.272 КК України (ЄРДР №40002093 від 27.05.2017) за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, що спричинило загибель людини. У межах цього кримінального провадження ОСОБА_1 17 серпня 2018 року повідомлено про підозру за ч.2 ст.272 КК України, запобіжний захід йому не обирався.

За наслідками досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні прокурором 28 серпня 2018 року затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.272 КК України, який скерований для розгляду до суду.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2020 року, залишеним без змін ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини та відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

У касаційному порядку зазначені судові рішення не оскаржувались.

З питань відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового слідства внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності вважає, що з урахуванням положень та вимог Закону позивач має право на відшкодування моральної шкоди, однак визначений ним розмір у сумі 620322,58 грн. є необґрунтовано завищеним з огляду на наступне.

З метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи з`ясуванню підлягають питання щодо того, якими саме діями та рішеннями органів досудового слідства завдано моральної шкоди ОСОБА_1 , характер та ступінь його моральних і фізичних страждань, втрат немайнового характеру, які він зазнав унаслідок вказаних дій та рішень, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими діями та фактично завданою шкодою.

У своєму позові ОСОБА_1 негативними наслідками протиправних діянь та наявністю підстав для відшкодування моральної шкоди визначає порушення психологічного комфорту та перебування у стані постійної напруги, страху, стресу, а також інші негативні явища, які призвели до значної втрати здоров`я та встановлення другої групи інвалідності.

Разом з тим вищевказані твердження не доведено позивачем належними та допустимими доказами. Надана позивачем медична документація щодо стану здоров`я та наявність у нього другої групи інвалідності не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку між цими діями та фактично завданою шкодою.

Ураховуючи, що окремі негативні наслідки, які, на думку позивача, він зазнав внаслідок дій органів досудового розслідування, не підтверджено конкретними доказами, не можна погодитися з розміром визначеної ним моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Крім того, необхідно врахувати, що ч. 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-ІХ визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду встановлено на рівні 1600 грн.

Визначений позивачем розмір моральної шкоди - 10000 грн за кожен місяць перебування під слідством та судом є завищеним, суперечить положенням чинного законодавства та призведе до незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, у разі підтвердження судом заподіяння позивачу моральної шкоди, її розмір має визначатись, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати за кожен день перебування під слідством і судом з урахуванням вимог частини 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».

З приводу понесених позивачем витрат на правову допомогу по кримінальному провадженню та визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру,виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Наведена у позові сума витрат для надання правової допомоги (100 тис. грн..), є неспівмірною зі складністю кримінального провадження та вчинених адвокатом дій, спрямованих на надання відповідної правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відповідно до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 04.03.1996 № 6/5, Генеральної прокуратури України від 04.03.1996 № 3 та Мінфіну України від 04.03.1996 № 41, входить до предмету доказування, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Разом з цим, надані представником позивача адвокатом Кондратенко С.Ю. до матеріалів справи договори про надання правової допомоги від 20 серпня 2018 року, 03 вересня 2018 року, 24 листопада 2020 року та додатки до них не містять обґрунтувань складності справи, у якій ОСОБА_1 надавалась правова допомога, а також підтверджуючої інформації (доказів) кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, орієнтовний перелік правничих послуг і їх вартість та інші істотні обставини. Відсутній належним чином складений звіт про виконану роботу та акти приймання-передачі наданих послуг (а.с. 66-72).

18 листопада 2024 року від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до надмірного збагачення за рахунок Держави.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, визначено на рівні 1600 гривень.

У зв`язку з наведеним, сума відшкодування моральної шкоди є завищеною та необґрунтованою, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 76-77).

18 листопада 2024 року від представника Державної казначейської служби України надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що вважає безпідставними позовні вимоги про стягнення судових витрат з Казначейства, оскільки правовідносини, які стали предметом даного позову, виникли між позивачем, з однієї сторони, та органом прокуратури - з іншої.

Також посилається на практику Верховного Суду, якою сформульовано та підтверджено висновки, згідно з якими не допускається стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (а.с.79-80).

26 листопада 2024 року від представника позивача Кондратенко С.Ю. надійшли відповіді на відзиви Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, в яких заперечує проти доводів відповідачів (а.с.93-96, 101-102).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2025 року закрите підготовче провадження у вказаній справі, справа призначена до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 22 квітня 2025 року.

В зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представники відповідачів та третьої особи заперечували проти позову з підстав, що викладені у відзиві та поясненнях.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

17 серпня 2018 року слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Бондарєвою К.В. оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що спричинило загибель людини (а.с. 11-12).

28 серпня 2018 року прокурором Сумської місцевої прокуратури юристом 1-го класу Моісеєнком О.В. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002093 від 27 травня 2017 року за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України. ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні протиправних дій, які виразились у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, яких зобов`язаний дотримуватись ФОП ОСОБА_2 , що призвели до загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Обвинувальний акт направлено на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми (а.с.13-14).

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2020 року у справі № 591/5116/18 ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано в зв`язку з недоведеністю того, що в діянні останнього є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Скасовано арешт майна, а саме системного блоку, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2017, вилученого під час обшуку квартири 13.06.2017.

Скасовано арешт майна, а саме монтажного паску, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2017 (а.с. 15-18).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін, а апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 та прокурора Іваненка С.О. на цей вирок без задоволення. (а.с. 19-22).

З копії довідкидо акту огляду МСЕК від 26 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню безстроково. У довідці до акту огляду МСЕК зазначено, що позивачу рекомендоване постійне лікування у сімейного лікаря та лікаря-кардіолога (а.с.23, 41).

З копії виписки медичного центру «Мед-Союз» від 29 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 був встановлений діагноз - дифузний кардіосклероз, тощо, а також вторинна артеріальна гіпертензія 2 ст. з дуже високим ризиком та призначене лікування (а.с.24).

Позивачем надано суду результати медичного дослідження УЗД від 28 листопада 2019 року (а.с.24-зворот-25).

На підтвердження того, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні ним надано суду копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого№ 83 (а.с.26), копія виписки № 15477 від 26 грудня 2023 року (а.с. 27), копія виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 15079 (а.с. 28-29).

28 березня 2024 року для позивача ОСОБА_1 розроблено індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю №289 (а.с. 30-31).

Також стороною позивача на підтвердження погіршення стану здоров`я надано суду консультативний висновок ТВ «Мед Союз» від 01 лютого 2024 року (а.с. 40).

20 серпня 2018 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Кондратенко С.Ю. укладено договір №2 про надання правової допомоги під час розслідування в СВ Сумського ВП ГУП в Сумській області; згідно Додатку № 1 до вказаного договору за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити адвокату 10000 грн.(п.1). Під час підписання цієї угоди гонорар, зазначений в п.1 сплачений (а.с. 32-33).

03 вересня 2018 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Кондратенко С.Ю. укладено договір №3 про надання правової допомоги під час розгляду в Зарічному районному суді м. Суми кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України;

згідно Додатку № 1 до вказаного договору за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити адвокату 25000 грн.( п.1). Під час підписання цієї угоди гонорар, зазначений в п.1 сплачений. Сплата гонорару 25000 грн. ОСОБА_1 , підтверджується копією квитанції №2 від 03 вересня 2018 року (а.с.34-35).

24 листопада 2020 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Кондратенко С.Ю. укладено договір №4 про надання правової допомоги. За п.1 вказаного договору, адвокат приймає доручення Клієнта на надання правової допомоги під час розгляду в Сумському апеляційному суді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України на умовах та в межах, передбачених цією угодою та законодавством України, а Клієнт приймає таку допомогу та проводить оплату гонорару та погашення витрат;

згідно Додатку № 1 до вказаного договору за виконання доручення клієнт зобов`язаний сплатити адвокату 20000 грн.( п.1). Під час підписання цієї угоди гонорар, зазначений в п.1 сплачений. Сплата гонорару 20000 грн. ОСОБА_1 , підтверджується копією квитанції №4 від 24 листопада 2020 року (а.с.36-37).

02 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 , та адвокатом Кондратенко С.Ю. укладено договір № 1 про надання правової допомоги. За п.1.1. Договору адвокат зобов`язується підготувати та подати до Зарічного районного суду м.Суми позовну заяву від імені Клієнта про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а також представляти інтереси Клієнта під час розгляду справи у суді.

Згідно п.2.2 за надання правничої допомоги Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар в замірі 10000 гривень шляхом перерахування гонорару на поточний рахунок адвоката (а.с. 38).

Згідно довідки Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2024 року, яка видана адвокату Кондаренко С.Ю. в тому, що вона брала участь в якості захисника у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 України, за такими датами та часом:

04.09.2018 з 13:13 год по 13:16 год;

18.10.2018 з 09:54 год по 10:36 год;

30.11.2018 з 09:25 год по 10:42 год;

23.01.2019 з 13:23 год по 13:29 год;

12.03.2019 з 09:56 год по 10:09 год;

04.04.2019 з 10:06 год по 11:42 год;

24.04.2019 з 13:34 год по 13:55 год;

29.05.2019 з 13:05 год по 14:14 год;

16.07.2019 з 11:04 год по 11:08 год;

09.09.2019 з 12:57 год по 13:14 год;

04.11.2019 з 09:09 год по 09:23 год;

25.11.2019 з 14:40 год по 14:55 год;

21.04.2020 з 09:03 год по 09:06 год;

10.06.2020 з 09:46 год по 10:57 год;

06.07.2020 з 13:25 год по 14:43 год;

17.09.2020 з 15:07 год по 15:52 год;

22.09.2020 з 12:35 год по 13:39 год;

27.10.2021 з 09:47 год по 10:40 год;

14.02.2022 з 11:52 год по 14:01 год;

22.03.2023 з 14:49 год по 15:38 год;

18.10.2023 з 09:40 год по 10:48 год.(а.с. 38-зворот).

Згідно платіжної інструкції № 272 від 02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Кондратенко С.Ю. за адвокатські послуги згідно договору № 1 від 02 жовтня 2024 року у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 39).

З копії реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002093 від 27 травня 2017 року вбачається, які процесуальні дії проводилися слідчими органами в ході розслідування вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_1 (а.с.42-44).

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року постановлено надати дозвіл на проведення обшуку у житлі - квартирі АДРЕСА_1 , у якій зареєстрований, проживає та яка на праві власності належить ОСОБА_1 , для відшукання і вилучення: документів, по діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо виконання робіт у Комунальній установі «Сумська міська клінічна лікарня № 1», оформлення трудових відносин із найманими працівниками, проведення інструктажів, навчання з техніки безпеки, медичних довідок, інформації щодо працевлаштування ОСОБА_3 , яка міститься на комп`ютерній техніці (без вилучення комп`ютерної техніки) (а.с.45)

З копії протоколу обшуку від 13 червня 2017 року на підставі ухвали суду вилучено системний блок, з квартири ОСОБА_1 (а.с. 46-48).

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_1 , а саме системний блок, який вилучено з його квартири 13 червня 2017 року під час обшуку (а.с.49).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року (далі Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в тому числі і у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно з пунктом п`ятим статті 3 Закону у наведених в статті 1 Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частина п`ята та шоста статті 4 Закону).

Згідно з положеннями статті 13 Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Тлумачення наведеної норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент розгляду справи.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року (провадження № 6-2203цс15), відповідно до частини третьої статті 13 Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Під час судового розгляду встановлено що в результаті незаконного кримінального переслідування, проведення оперативно-розшукових заходів позивачу було заподіяно моральну шкоду, право на відшкодування якої він набув на підставі постановлення виправдувального вироку суду. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди у цьому випадку презюмується.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року розмір мінімальної заробітної плати становить 8000 грн. на місяць.

Посилання представників відповідачів на те, що розмір відшкодування моральної шкоди необхідно розраховувати із встановленої спеціальної суми для такого розрахунку у розмірі 1 600,00 грн, яка вказана статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», є безпідставними.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено можливість запровадження Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік окремого виду мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях: від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 неодноразово наголосив на тому, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, а тому вказаними актами законодавства не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України, а скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є спеціальним і саме норми цього Закону регулюють порядок визначення моральної шкоди у спірних правовідносинах. Зміни у вказаний Закон не вносились.

Отже, стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині визначення розміру мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1 600,00 грн, не підлягає застосуванню при вирішенні спору у цій справі.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що позивач перебував під слідством і судом у кримінальному провадженні більше 5 років (з 17 серпня 2018 по 18 жовтня 2023) та в судовому порядку визнаний невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Визначаючи розмір відшкодування такої шкоди, суд виходить із розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, тривалості перебування позивача під слідством і судом та інших обставин справи. Суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 13 Закону, враховуючи період перебування під слідством та судом, а також розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи судом, мінімальна гарантована сума відшкодування моральної шкоди становить 496000 грн (8000 грн х 62 місяці).

Визначення розміру моральної шкоди не в мінімальному розмірі є правом суду, однак розмір грошового відшкодування визначається судом не лише від обсягу страждань, а й залежить від характеру порушення, глибини страждань, погіршення здібностей потерпілого та інших істотних обставин.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на характер правопорушення, глибини душевних страждань позивача,суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 600000 грн. 00 коп.

У наведених в ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги (п. 4 ст. 3 Закону).

Позивач, відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», має право на відшкодування сплачених захиснику у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги коштів, оскільки судовим рішенням встановлено факт незаконного повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу, враховуючи тривалість кримінального провадження, значення справи для позивача та результат справи, а саме постановлення виправдувального вироку, є співмірним та обґрунтованим, а тому витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Враховуючи складність справи, фактично витрачений час на представництво інтересів позивача у суді, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, суд зробив приходить до висновку, що розмір понесених витрат на правову допомогу є співмірним та обґрунтованим, доведений належними доказами, а тому підлягає відшкодуванню в повному обсязі в сумі 100000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кондратенко Світлани Юріївни до держави Україна в особі Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 600000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди та 100 000 грн. 00 коп. понесених витрат на правову допомогу в кримінальному провадженні.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна. 6, .

Відповідач: Сумська обласна прокуратура, місцезнаходження: м. Суми. вул. Г.Кондратьєва. 33, .

Третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Воскресенська. 7, .

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2025 року.

Суддя А.П.Сидоренко