Справа № 462/2543/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Алекберової Я. Т.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 ,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник заявника ОСОБА_1 адвокат Загвойська О. В.11.04.2025 року (вх. № 8055) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із заявою у якій просить суд, видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 200 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_1 , строком на 6 місяців

Заява обґрунтована, зокрема тим, що заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 , поведінка якого негативно впливає на її здоров`я та якість життя, адже вона перебуває на 21-му тижні вагітності. Заінтересована особа чинить перешкоди у користуванні квартирою та систематично в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, а саме діяння психологічного та фізичного насильства.

Окрім цього, представник заявника зазначає, що 22.03.2025 року ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , а саме ображав, вживав в її адресу нецензурну лексику та шарпав. Працівниками поліції, що прибули на місце події, після проведення оцінки ризиків був складений ТЗП АА №610245 відносно ОСОБА_3 строком на 9 діб з накладенням зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Внаслідок такого емоційного потрясіння та застосування фізичної сили зі сторони ОСОБА_3 у заявниці різко погіршилось самопочуття і вже 27.03.2025 року її було госпіталізовано внаслідок загрози переривання вагітності. З огляду на зазначене просить задовольнити заяву у повному обсязі

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 9).

28.04.2025 року (вх. № 9061) до Залізничного районного суду м. Львова, від ОСОБА_3 , надійшли заперечення, у яких останній просить відмовити у задоволені заяви ОСОБА_4 .

В обгрунтування цього, зазначає, що у справі відсутні докази про тривале систематичне домашнє насильство і заявником не зазначеного ризиків того, що у випадку не застосування обмежувального припису існує загроза життю та здоров`ю заявника. Окрім цього, зазначає, що між ним та ОСОБА_1 виникали конфлікти, однак, домашнього насильства не було, жодних доказів, які б вказували про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та настання для ОСОБА_1 наслідких, зазначених у вище вказаній статті матеріали справи не містять.

Позиція сторін по справі.

Заявник ОСОБА_1 адвокат Загвойська О. В. заяву підтримали, просили таку задовольнити, посилаючись на обставини, які у ній викладені.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні, заперечив відносно заяви, просив у такій відмовити.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, заслухавши думку учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 05.11.1993 року стверджується, що квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 (а.с. 41).

З Відомості з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №190108 від 16.04.2025 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані 13 осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 (а.с. 44).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №689482 від 22.03.2025 року стверджується, що ОСОБА_3 22.03.2025 року близько 11 год. 40 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно сестри, а саме виражався нецензурною лексикою в її сторону, погрожував та штовхав та своїми діями завдав шкоду її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 52).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №451198 від 22.03.2025 року стверджується, що ОСОБА_3 22.03.2025 року близько 18 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , порушив умови ТЗП АА 610245 від 22.03.2025 року, а саме увійшов до помешкання, що йому було заборонено, умовами даного припису, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 61).

Копією Термінового заборонного припису АА №610245 стверджується, що на ОСОБА_3 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства накладено зобов`язання, а саме: строком на 9 діб залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. (а.с. 64).

Окрім цього судом досліджено фото та відеодокази, виписку-елікриз із медичної картки стаціонарного хворого №А0700 ОСОБА_1 , характеристику на ОСОБА_3 виданої ОСББ «Пілот 162» від 23.04.2025 року №112, виписку з історії пологів №0859 відносно ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 , від 22.03.2025 року, пояснення ОСОБА_8 від 22.03.2025 року, копі. Термінового заборонного припису АА №393214 та інші докази подані учасниками справи, які містять у матеріалах справи.

Окрім цього, в судовому засідані свідок ОСОБА_13 надала показання про те, що 22.03.2025 року розмовляла з ОСОБА_3 , через відеозв`язок, зазначила, що останній перебував у неадекватному стані та погрожував їй розправою.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права.

Главою 13 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3, 4, 6, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Положеннями ст.21 цього Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст.26 даного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що у матеріалах справи наявна форма оцінки ризиків домашнього насильства, згідно з якими кривдник ОСОБА_17 погрожував вбити постраждалу особу ОСОБА_1 та/або її дітей, має алкогольну та наркотичну залежність, зловживає алкогольними напоями чи наркотичними речовинами, має фінансові проблеми, виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії.

За змістом ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини та їх правове регулювання, оцінивши зібрані докази, суд дійшов переконання, що заявником надано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують факти вчинення психологічного та фізичного насильства щодо неї зі сторони заінтересованої особи, має систематичний характер, те що ОСОБА_3 є беззаперечним кривдником, а вжиті заходи, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності не вплинули на поведінку ОСОБА_3 і він продовжує вчиняти протиправні дії, а тому існують ризики продовження чи повторного вчинення насильства та загрози настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи.

З підстав, наведених вище, суд погоджується із доводами ОСОБА_1 та з метою застосування дієвого та ефективного захисту її інтересів, а також недопущення повторного випадку домашнього насильства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Однак, з аналізу встановлених судом фактичних обставин справи та із врахуванням того, що ОСОБА_3 на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 що є сусідньою квартирою, у якій проживає ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 2, 5, 10, 81, 82, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 350-8, 353, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_18 , строком на 6 місяців

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік та Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 );

Заінтересована особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: судом не встановлено, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 ).

Текст судового рішення складено 28.04.2025 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: