У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2025 Справа №607/352/23 Провадження №4-с/607/18/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Процишин Н.В.

представника скаржника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні №75369158, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Покотило Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 звернувся із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні №75369158, у якій просить поновити скаржнику строк подання даної скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції пов`язані із надіслання 07.01.2025 до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником у виконавчому провадженні №75369158; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, пов`язану із невинесенням постанови про закінчення виконавчого провадження №75369158 після надіслання 07.01.2025 до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на те, що у провадженні Тернопільського відділу ДВС у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №75369158 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21.06.2024 Тернопільським міскрайонним судом у справі №607/352/23 про існування якого боржнику стало відомо від своєї матері. З матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомився 06.02.2025. Зазначив, що ОСОБА_3 разом із своїм сином ОСОБА_5 із 02.07.2022 постійно перебувають за межами України, про що достеменно відомо ОСОБА_4 . Крім цього, постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 у справі №607/1881/21 вказано, що ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживала до 14.09.2020. Боржник не була обізнана із даним виконавчим провадженням, їй не було відомо про існування судового рішення на підставі якого було видано виконавчий лист та який звернуто стягувачем до примусового виконання. Вважає, що факт необізнаності боржника із рішенням суду, який її було зобов`язано вчинити певні дії, свідчить про поважність причин невиконання нею судового рішення, що виключало можливість накладення на нею штрафу та звернення державного виконавця до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, які на думку скаржника, були прийняті та вчинені без наявності відповідних правових підстав для цього, а тому вважає їх неправомірними. Крім цього, скаржник наголошує, що згідно із ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку надсилання виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до органу досудового розслідування виконавцем надіслано 07.01.2025. Проте, постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не винесено.

Представником Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано письмові пояснення щодо поданої скарги, згідно із якими зазначений відділ просить відмовити у її задоволенні. Серед іншого зазначив, що про існування виконавчого провадження №75369158 боржнику було відомо із постанови про відкриття виконавчого провадження, яку їй згідно трекінгу поштових відправлень вручено особисто. Вважає, що надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником у виконавчому провадженні №75369158 є правомірним. Крім цього, у межах даного виконавчого провадження державний виконавець не звертався із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон та не виніс вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, відтак, державним виконавцем не виносилась постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки усі виконавчі у ньому дії не проведено.

Представник скаржника ОСОБА_4 адвокат Покотило Ю.В. в судовому засіданні підтримав вимоги наведені у поданій скарзі та просить її задовольнити.

Представник Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Р.О. в судовому засіданні вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки спірні дії державного виконавця зазначені у ній вважає правомірними, такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Представник зацікавленої особи Дерев`янко О.Р. адвокат Матус Т.А. в судовому засіданні вважає, що подана скарга не підлягає до задоволення, оскільки боржник був обізнаний із наявністю судового рішення у справі №607/352/23, у тому числі із існуванням виконавчого провадження та отримувала постанову про його відкриття.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов`язковість виконання рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

27.06.2024 року старшим державним виконавцем Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75369158 з приводу виконання виконавчого листа №607/352/23, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 20.06.2024 року на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2024, ухваленого в цивільній справі №607/352/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє сомостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у побаченнях з дитиною та встановлення способу участі у вихованні дитини, яким зобов`язано: ОСОБА_3 не винити перешкод ОСОБА_4 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено наступний порядок участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1) незалежно від періоду, батько має право на необмежене спілкування особисто з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет за допомогою месенджерів «Skype», «Viber», «Telegram», «WhatsApp», «Signal», FaceTime» та інших відповідних технічних програм, з урахуванням режиму дня дитини; 2) зобов`язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 інформацію про наявні засоби зв`язку (номери телефону, месенджерів тощо) ОСОБА_5 для спілкування батька з сином та повідомляти ОСОБА_4 про зміну засобів зв`язку ОСОБА_3 необхідних для спілкування батька з сином; 3) встановити наступні способи участі батька у вихованні сина: - субота з 10:00 до 17:00 год. неділі за місцем проживання сина та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дитини; - вівторок та четвер з 16:00 до 20:00 год. за місцем проживання сина та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дитини; - перебування сина разом з батьком половину літніх шкільних канікул, в тому числі проведення спільного відпочинку батька у санаторно-курортних закладах, та інших місцях оздоровлення; - перебування сина разом з батьком половину зимових шкільних канікул, в тому числі проведення спільного відпочинку батька у санаторно-курортних закладах, та інших місцях оздоровлення. Побачення повинні відбуватися без присутності матері за згодою дитини.

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем надіслано сторонам, у т.ч. боржнику ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про що свідчить супровідний лист від 27.06.2024 №108526та квитанції про його відправлення рекомендованим листом від 27.06.2024, який вручено боржнику особисто, що підтверджено трекінгом даного поштового відправлення.

07.10.2024 за №158900 та 21.11.2024 за №184308 старшим державним виконавцем Бойко Р.О.на адресу боржника ( ОСОБА_7 ) та стягувача ( ОСОБА_4 ) направлено вимоги, згідно із якими сторін виконавчого провадження боржника та стягувача зобов`язано з`явитись 21.10.2024 о 11.00 год., 04.12.2024 о 11.00 год. за місцем проведення державним виконавцем перевірки виконання боржником ОСОБА_3 судового рішення,а саме АДРЕСА_3 .

21.10.2024 та 04.12.2024 старшим державним виконавцем Бойко Р.О. при примусовому виконанні означеного виконавчого листа складено акти державного виконавця, згідно із яких, державним виконавцем встановлено, що боржником ОСОБА_3 рішення суду не виконано, на вимогу державного виконавця боржник не з`явився, чим перешкоджає виконанню рішення суду про участь ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5

02.10.2024 старшим державним виконавцем Бойко Р.О. зазначеного відділу ДВС винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. Також, як зазначено у вказаній постанові згідно акту державного виконавця від 21.10.2024 боржником рішення суду не виконується.

Крім цього, 04.12.2024 старшим державним виконавцем Бойко Р.О. зазначеного відділу ДВС винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_3 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн. Також, як зазначено у вказаній постанові згідно акту державного виконавця від 04.12.2024 боржником рішення суду не виконується.

Вказані постанови державного виконавця на момент розгляду справи є чинними та не скасовані.

07.01.2025 вказаним державни виконавцем за №14 складено заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, яку скеровано до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та згідно якої державний виконавець просить притягнути ОСОБА_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду за ст.382 КК України та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 21.03.2025 №19/23181-25, наданої на виконання ухвали суду, ОСОБА_8 виїхала за межі території України 02.07.2022 та більше на територію України не в`їзджала.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Так, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом (частини 1-4 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами п. 1-3 Розділу ХІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, порядок притягнення осіб до відповідальності за правопорушення, вчинені під час виконавчого провадження, здійснюється відповідно до статей 75 та 76 Закону. У разі наявності у діях боржника або інших осіб ознак злочину, передбаченого статтями 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу України, виконавець звертається до територіального органу поліції з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, відповідно до положень наведених норм права, повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд також зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття усіх заходів примусового виконання рішення та не свідчить про неможливість його виконання у подальшому.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 520/6495/2020, від 19 січня 2022 року у справі № 179/110/21.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 червня 2019 року у справі № 826/14580/16 підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа. За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які підтверджували би факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тому звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду. Вирішуючи питання про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усіх передбачених законом заходів у межах встановлених повноважень.

Як зазначив державний виконавець у подних ним поясненнях, останній у даному виконавчому провадженні не вжив усіх передбачених законом заходів у межах встановлених ним повноважень, направлених на безумовне виконання судового рішення, а саме не звертався із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, не виніс вмотивовану постанову про встановлення тимчасових обмеєжжень боржника. Відтак, суд вважає, що вимоги скаржника у частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, пов`язану із невинесенням постанови про закінчення виконавчого провадження №75369158 після надіслання 07.01.2025 до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення суд вважає безпідставними. Крім цього, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що дії державного виконавця у частині надісланням ним 07.01.2025 до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення болржником у виконавчому провадженні №75369158 є такими, що відповідали вимогам 63, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5. Так, як уже зазначалось судом, державним виконавцем 02.10.2024 та 04.12.2024 винесені постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 , складено акти про не виконання боржником рішення суду. При цьому, суд зауважує, що такі постанови про накладення штрафу на боржника на момент ухвалення судового рішення не скасовані та є чинними. Також, суд констатує, що направленню повідомлення державним виконавцем до органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення передувало скерування вимог до боржника та складання зазначених актів, якими встановлено, що зазначене судове рішення боржником без поважних причин не виконується.

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України встановлено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що матеріалами справи, судом не встановлено порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» у частині дій державного виконавця Тернопільського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, пов`язаних із надіслання 07.01.2025 до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення боржником, а також не винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження №75369158 після надіслання повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Тому, суд приходить до висновку що скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає. При цьому, суд вважає, що скаржником не пропущено строк оскарження зазначених дій державного виконавця, оскільки останній ознайомився із матеріалами спірного виконавчого провадження 06.02.2025, після чого подав скаргу у встановлений п.а ч.1 ст.449 ЦПК України строк, яка була сформована в системі «Електронний суд» 16.02.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні №75369158, відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу у повному обсязі складено 30 квітня 2025.

Головуючий суддя В. В. Ромазан