Справа № 524/5680/19
Провадження № 4-с/524/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив: визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 75926841, яка полягає у невнесенні відомостей до Автоматизованої системи виконавчого провадження про вчинену ним реєстрацію обтяжень рухомого майна № 31681245 від 28 листопада 2024 року та № 31523864 від 29 серпня 2024 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; зобов`язати Приватного виконавця Скрипника В. Л. поновити порушене право ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження на отримання інформації про виконавче провадження шляхом внесення відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження про вчинену ним у виконавчому провадженні № 75926841 реєстрацію обтяжень рухомого майна № 31681245 від 28 листопада 2024 року та № 31523864 від 29 серпня 2024 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

На обґрунтування скарги зазначив, що Приватним виконавцем Скрипником В. Л. вчиняються дії у виконавчому провадженні № 75926841 за виконавчим документом (виконавчий лист від 19 червня 2023 року № 524/5680/19); боржником ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням 03 грудня 2024 року у письмовому вигляді отримано Постанову про арешт майна боржника, винесену 27 листопада 2024 року Приватним виконавцем Скрипником В. Л. у виконавчому провадженні № 75926841 та Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 94833446 від 28 листопада 2024 року. За доводами скаржника, Приватний виконавець Скрипник В. Л., всупереч вимогам статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, не вніс до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про виконавчі дії з реєстрації обтяжень № 31681245 та № 31523864 як способу діяльності, спрямованого на виконання рішення, чим допустив бездіяльність, що за своїми наслідками призвела до порушення права боржника ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження на отримання інформації про виконавче провадження у цій Системі. При цьому відсутність в Автоматизованій системі виконавчого провадження відомостей про виконавчі дії з реєстрації цих обтяжень не тільки призвела до порушення права боржника ОСОБА_1 на отримання інформації про виконавче провадження, а й позбавило його права на оскарження накладання обтяження як неправомірного на рухоме майно у розмірі, що у два рази перевищує загальний розмір зобов`язання за виконавчим листом № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року.

Ухвалою від 31 березня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука прийняв скаргу до розгляду та призначив судове засідання на 02 квітня 2025 року.

01 квітня 2025 року скаржник подав до суду заяву про зміни та доповнення до скарги у справі № 524/5680/19, провадження № 4-с/524/11/25, у якій просить також визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 75926841, яка полягає у невнесенні відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження про вчинені ним дії з направлення повідомлень на адресу АДРЕСА_1 , про намір звернути стягнення на частки боржника як учасника ТОВ «БУДТЕХМОНТАЖІНВЕСТ» та ФГ «ТРУДОВИК-12» за вих. № 55991 від 27 листопада 2024 року, за вих. № 55990 від 27 листопада 2024 року».

01 квітня 2025 року Приватний виконавець Скрипник В. Л. подав до суду пояснення на скаргу, у яких зазначив, зокрема, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 75926841, відкрите постановою від 29 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 524/5680/19, виданого 19 червня 2023 року Автозаводським районним судом міста Кременчука. Постановою про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та зареєстровано відповідне обтяження шляхом внесення відомостей про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав № 392826778 від 29 серпня 2024 року (номер запису про обтяження 56458362) та витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 93292112 від 29 серпня 2024 року (реєстраційний номер обтяження 31523864); боржник отримав постанову про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 разом із вищезазначеними витягами, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 06 009 576 413 07 та списку згрупованих відправлень рекомендованих листів від 30 серпня 2024 року. Постановою про арешт майна боржника від 27 листопада 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 накладено арешт на майнові (корпоративні) права, а саме частку у статутному капіталі ТОВ «Будтехмонтажінвест» у розмірі внеску статутного фонду в сумі 151000,00 грн, та майнові (корпоративні) права, а саме частку у статутному капіталі ФГ «Трудовик-12» у розмірі внеску статутного фонду в сумі 492000,00 грн; 28 листопада 2024 року на підставі зазначеної постанови зареєстровано відповідне обтяження шляхом внесення відомостей про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 94833446 від 08 листопада 2024 року (реєстраційний номер обтяження 31681245). При цьому зазначив, що копія постанови та витягу додається боржником до скарги, а отже, презюмується факт їх отримання та ознайомлення з ними скаржником. Щодо посилання скаржника на невнесення до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей про виконавчі дії з реєстрації обтяжень № 31681245 та № 31523864, зауважив, що факт ознайомлення скаржника зі змістом обох витягів про реєстрацію обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є підтвердженим належними доказами, а отже, боржник жодним чином не був обмежений в інформації про обтяження, які накладені та зареєстровані відносно його майна в межах виконавчого провадження; саме постанова про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 та постанова про арешт майна боржника від 27 листопада 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 є процесуальними рішеннями виконавця, на підставі яких до відповідних державних реєстрів, в тому числі Державного реєстру обтяжень рухомого майна, було внесено записи про обтяження майна боржника, витяги ж лише посвідчують факт проведення реєстрації обтяження на виконання зазначених постанов, натомість, безпосередньо технічна процедура реєстрації обтяжень, внаслідок якої сформовано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, не є виконавчими діями, а приватний виконавець у такому випадку виступає як державний реєстратор, а не реєстратором Автоматизованої системи виконавчого провадження. Щодо заяви скаржника про зміни та доповнення до скарги зазначив, що ця заява фактично є новою скаргою, з самостійною вимогою та відповідним самостійним обґрунтуванням, а не зміною чи доповненням до скарги; нормами Розділу VII ЦПК України, якими регламентовано порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, взагалі не передбачено можливості доповнення чи зміни до скарги.

02 квітня 2025 року скаржник звернувся до суду з заявою, у якій просив відкласти судове засідання та викликати приватного виконавця для особистих пояснень.

28 квітня 2025 року у судове засідання скаржник та приватний виконавець, а також інші сторони у справі № 524/5680/19 не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлені належним чином, скаржник та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявами про розгляд скарги без їх участі; приватний виконавець у поясненнях на скаргу просив здійснювати її розгляд без його участі.

За правилами частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд установив, що на виконанні у Приватного виконавця Скрипника В. Л. перебуває виконавче провадження № 75926841, відкрите постановою від 29 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 524/5680/19, виданого 19 червня 2023 року Автозаводським районним судом міста Кременчука.

Постановою про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , про що внесено відомості, зокрема, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (витяг № 93292112 від 29 серпня 2024 року, реєстраційний номер обтяження 31523864).

Постановою від 27 листопада 2024 року у цьому виконавчому провадженні накладено арешт на майнові (корпоративні) права, що належать ОСОБА_1 , про що внесено відомості, зокрема, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (витяг № 94833446 від 28 листопада 2024 року, реєстраційний номер обтяження 31681245).

За наданими скаржником ідентифікаторами для повного доступу до інформації про виконавче провадження № 75926841 суд встановив, що до Автоматизованої системи виконавчого провадження внесено відомості щодо цього виконавчого провадження, зокрема, постанови про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року та 27 листопада 2024 року.

Однак, за доводами скаржника, до цієї системи приватний виконавець мав внести також відомості щодо реєстрації обтяжень № 31523864 та № 31681245, а також щодо направлення повідомлень товариствам.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Зі змісту Закону № 1404-VIII убачається, що державний виконавець наділений широким спектром повноважень щодо забезпечення примусового виконання рішень. Разом з тим, усі заходи щодо примусового виконання рішень мають здійснюватись у межах виконавчого провадження. Такий висновок відповідає, зокрема, змісту статті 18 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року № 2432/5 (далі Положення), виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Отже, за правилами пункту 2 Розділу ІV Положення обов`язковому внесенню до Системи підлягають: відомості про виконавчі дії; процесуальні рішення виконавця; документи, отримані на запит виконавця; заяви сторін виконавчого провадження; відповіді на заяви сторін та їх скановані копії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що відомості щодо реєстрації обтяжень, а також щодо направлення кореспонденції, не є рішеннями, безпосередньо ухваленими за результатами вчинення виконавчих дій, якими у цьому випадку є саме постанови про накладення арешту на майно та майнові права боржника, на підставі яких були зареєстровані ці обтяження, та відомості про які були внесені приватним виконавцем до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Ураховуючи наведене, суд погоджується з доводами приватного виконавця про те, що постанова про арешт майна боржника від 29 серпня 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 та постанова про арешт майна боржника від 27 листопада 2024 року у виконавчому провадженні № 75926841 є процесуальними рішеннями виконавця, на підставі яких до відповідних державних реєстрів, в тому числі Державного реєстру обтяжень рухомого майна, було внесено записи про обтяження майна боржника, а витяги ж лише посвідчують факт проведення реєстрації обтяження на виконання зазначених постанов; технічна процедура реєстрації обтяжень, внаслідок якої сформовано такі витяги, а також відомості щодо направлення повідомлень, не є виконавчими діями у розумінні Закону № 1404-VIII.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Приватного виконавця Скрипника В. Л.

Керуючись статтями 258-261, 354, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. М. Ковальчук