Справа № 450/4581/24 Провадження № 2/450/590/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2

про (предмет позову):

встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1

встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну ділянку, площею 1,13 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості надану на підставі розпорядження РДА № 262 від 23.05.1997 року розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Львівської області

підстава позову (позиція позивача):

позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на момент смерті спадкодавця проживав з нею та продовжував обробляти та доглядати за спадковим майном після її смерті. ОСОБА_3 до дня смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_3 . Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті матері заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки з поданих для нотаріуса документів не вбачається підтвердження факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . У позасудовому порядку позивач не має можливості здійснити спадкування, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені.

Позиція відповідача: представник у судове засідання не з`явився.

Позиція третьої особи: у судове засідання не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

05.11.2024 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 14.09.2001 року, виданого Сороки -Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

В день смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в склад якої увійшло право на земельну ділянку, площею 1,13 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості надану на підставі розпорядження РДА № 262 від 23.05.1997 року розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Львівської області, що підтверджується сертифікатом на про приватної власності на землю серія ЛВ № 7932 від 27.05.1997 року.

ОСОБА_4 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 були: дружина ОСОБА_3 (факт родинних відносин підтверджується витягом з ДРАЦС за № 4 від 12.09.2024 року); діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30.03.1964 року); ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилась (витяг зі спадкового реєстру за № 78455541 від 23.09.2024 року).

Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не було.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки № 558 від 28.08.2024 року виданої виконавчим комітетом Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області ОСОБА_4 до дня смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 26.07.2010 року, виданого Сороки-Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

В день смерті ОСОБА_3 згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина, в склад якої окрім іншого згідно ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на зазначені вище майнові права.

ОСОБА_3 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово, відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 , належить її сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30.03.1964 року); ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася (витяг із Спадкового реєстру № 78455462 від 23.09.2024 року).

Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не було.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 559 від 28.08.2024 року ОСОБА_3 до дня смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отже ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_3 .

Заявник звертався до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 однак заявнику було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, оскільки заявник не звертався до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, не був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже належним чином не підтвердив факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Аналогічну позиція висловив ВС в постанові від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц.

Згідно положень п. 1 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на вказане, у суду не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_3 . яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала із спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

За п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Крім цього, в документах, що засвідчують анкетні дані особи, а саме в свідоцтві про народження дітей: серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_1 , по-батькові батька зазначено « ОСОБА_5 », прізвище « ОСОБА_6 ». Проте вже у свідоцтві про смерть, по-батькові померлої зазначено « ОСОБА_7 », прізвище « ОСОБА_6 » ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Отже, з вищенаведеного випливає, що дані розбіжності виникли внаслідок документальної фіксації розмовних, гіпокористичних і демінутивних варіантів особових імен та прізвищ у документах, які мали розбіжності саме в розмовному варіанті прізвища, що призводило до виникнення різних записів в документах однієї особи, а саме по-батькові « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_7 ».

Проте немає жодних сумнівів, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 був батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право на спадкове майно; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був батьком ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну ділянку, площею 1,13 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості надану на підставі розпорядження РДА № 262 від 23.05.1997 року розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25.03.2025 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; Мурованська сільська рада Львівського району Львівської області, , с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65 Львівська область; ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

СуддяЄ. О. Данилів