ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3915/25 Справа № 203/2334/24 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Кошара О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Негробова Олександра Вікторовича на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та 3% річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ НАСК ОРАНТА, ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилився на те, що 04 грудня 2023 року у м.Дніпрі між автомобілем марки BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобілем марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , сталося ДТП, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року у справі №203/197/24, водія ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні ДТП, яке сталося 04 грудня 2023 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Розмір збитків, спричинених пошкодженням автомобіля, марки BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 296 642 грн. 47 коп. Страховою компанією виплачено суму у розмірі 69 933 грн. 90 коп. Позивач, з вирахуванням вартості автомобіля після ДТП, що становить 140 290 грн. 31 коп. звернувся до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, а також сум, відповідно до ст. 625 ЦК України, моральної шкоди, яка була спричинена йому ОСОБА_2 . На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА грошову суму у розмірі 93 663 грн. 11 коп., яка складається із: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 86 418 грн. 26 коп.; пені за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційних збитків за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно у розмірі 609 грн. 18 коп.; стягнути з ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн; вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) недоплачену грошову суму страхового відшкодування у розмірі 86 418 грн. 26 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК ОРАНТА про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання ВПО: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 500 грн. Стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 447 грн. 01 коп. та на оплату послуг судового експерта у розмірі 2214 грн. 36 коп., а загалом 2661 грн. 37 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання ВПО: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 242 грн. 24 коп. та на оплату послуг судового експерта у розмірі 2400 грн., а загалом 2642 грн. 24 коп. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1; ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 242 грн. 24 коп. (квитанція про сплату №8028-5536-3369-8090 від 07 травня 2024 року на суму 968 грнг. 96 коп. міститься в матеріалах справи №203/2334/24).

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року частково задоволено заяву представника позивача адвоката Негробова О.В. про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ПАТ НАСК ОРАНТА (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 9226 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання ВПО: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. У задоволенні іншої частини вимог заяви представника позивача про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення в цивільній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. просить рішення суду від 07 жовтня 2024 року скасувати в частині відмови у стягненні з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 пені, інфляційних збитків та 3 % річних в порядку ст.625 ЦК України та ухвалити в цій нове рішення, яким стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно: пені в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційних збитків в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України у розмірі 609 грн. 18 коп.; скасувати в частині часткового задоволення вимог про стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 963 грн. 82 коп. та на оплату послуг судового експерта в розмірі 4 774 грн. 56 коп., скасувати в частині часткового задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 грн. 14 коп. та на оплату послуг судового експерта в розмірі 25 грн. 44 коп. В іншій частині рішення суду від 07 жовтня 2024 року не оскаржується. В апеляційній скарзі додаткове рішення суду від 24 жовтня 2024 року просить скасувати в частині часткового задоволення вимог про стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 894 грн., в частині часткового задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 106 грн.; стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із поданням апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог. В іншій частині додаткове рішення суду від 24 жовтня 2024 року не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ НАСК ОРАНТА просили рішення суду від 07 жовтня 2024 року та додаткове рішення суду від 24 жовтня 2024 року залишити без змін посилаючись на їх законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ НАСК ОРАНТА грошову суму у розмірі 93 663 грн. 11 коп., яка складається із: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 86 418 грн. 26 коп.; пені за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційних збитків за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно у розмірі 609 грн. 18 коп.; стягнути з ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн.; вирішити питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість в частині стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 86 418 грн. 26 коп., відмовивши у стягненні за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно: пені в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційних збитків в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України у розмірі 609 грн. 18 коп., та стягнувши з ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскарженій частині та ухвалення нового рішення, зміни додаткового рішення суду.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Статтею 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Відповідно до статті 33 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник, у разі настання ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово має надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно зі ст.ст. 35, 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимоги закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року у справі №203/197/24 вбачається, 04 рудня 2023 року об 11 годині 15 хв. в м. Дніпро на пр. О.Поля, в районі буд. №139, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам спричинено механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження (т.1 а.с.14).

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року у справі №203/197/24 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.(т.1 а.с.14).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль, марки BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 (т.1 а.с.27).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_5 , автомобіль, марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 (а.с.28).

Згідно з полісом №АТ/4773895 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, дата укладення договору 21 серпня 2023 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , станом на 04 грудня 2023 року застрахована у ПАТ НАСК ОРАНТА. Ліміт відповідальності за матеріальну шкоду, заподіяну третім особам становить 160 000 грн; розмір франшизи 0,00 грн. (т.1 а.с.31).

06 грудня 2023 року ОСОБА_1 було подано заяву до ПАТ НАСК ОРАНТА про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, що мало місце 04 грудня 2023 року (т.1 а.с.32).

Згідно з висновком експерта №4001/24, складеним на замовлення ОСОБА_1 , 31 січня 2024 року експертом Дроздовим Ю.В., який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, марки BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 296642 грн. 47 коп., що дорівнює ринковій вартості автомобіля, оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 365809 грн. 52 коп.; ринкова вартість автомобіля у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП 140290 грн. 31 коп. До вказаного висновку додано копію протоколу огляду транспортного засобу від 29 грудня 2023 року, проведеного експертом ОСОБА_3 (т.1 а.с.34-50).

ОСОБА_1 здійснено оплату послуг судового експерта в розмірі 4 800 грн. (а.с.51).

07 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 надав вказаний висновок до ПАТ НАС ОРАНТА.

Відповідно до скріншоту з банківського рахунку, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 07 лютого 2024 року страхове відшкодування за договором №АТ-4773895 від 21 серпня 2023 року без ПДВ у розмірі

69 933 грн. 90 коп. (т.1 а.с.54).

Згідно відповіді заступника начальника управління по роботі з рекламаціями Департаменту врегулювання збитків та контролю аутсорсингу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Дмитренко В. від 08 березня 2024 року, розмір страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 04 грудня 2023 року, було виплачено, виходячи зі звіту №17-D/14/41 від 16 січня 2024 року (т.1 а.с.60).

Згідно зі звітом №17-D/14/41 від 16 січня 2024 року, складеним оцінювачем ОСОБА_4 , засвідченим директором ТОВ БЮРО ОЦІНКИ ГРІНДЕЙ, огляд автомобіля, марки BMW 523i, державний номерний знак НОМЕР_1 , оцінювачем ОСОБА_4 не проводився, а за основу взято протокол (акт) огляду транспортного засобу від 08 грудня 2023 року, проведеного представником ПАТ НАСК ОРАНТА та підписаний Хруленком С.І. та ОСОБА_5 .

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Встановлено, ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі виконало покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування позивачеві, та недоплачене страхове відшкодування становить 86 418 грн. 26 коп. яке обгрунтовано було стягнуто судом з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача.

Стосовно стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Із заявою про отримання страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК ОРАНТА 25 грудня 2023 року (т.1 а.с.38).

Страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимоги закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 07 лютого 2024 року страхове відшкодування за договором №АТ-4773895 від 21 серпня 2023 року без ПДВ у розмірі 69933 грн. 90 коп. (т.1 а.с.54).

Встановлено, ПАТ НАСК ОРАНТА не в повному обсязі сплатила позивачеві страхове відшкодування у строк до 25 березня 2024 року.

Згідно висновків щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №337/5617/19 страхова компанія, яка прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), зобов`язана, окрім страхової виплати, сплатити і штрафні санкції за весь час прострочення.

Таким чином, з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційні витрати за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно: пеня в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційних збитків в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України у розмірі 609 грн. 18 коп.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ НАСК ОРАНТА про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно є доведеними та обгрунтованими.

Також з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на оплату послуг судового експерта в розмірі 4 800 грн., які були понесені позивачем ОСОБА_1 (т.1 а.с.51).

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі №922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20000 грн. представник позивача надав суду копії: ордера на надання правничої допомоги від 13 лютого 2024 року, договору №б/н про надання правничої допомоги від 13 лютого 2024 року, додаткової угоди №1 до договору від 13 лютого 2024 року, акта приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2024 року, квитанції до прибуткового касового ордера №4 від 13 лютого 2024 року та №37 від 10 лютого 2024 року на суму по 10000 грн. кожний, на загальну суму 20000 грн. (т.1 а.с.193-198).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Представник ПАТ НАСК ОРАНТА подав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу від 16 жовтня 2024 року, в якій страхова компанія зазначила, що заяви представника позивача є необґрунтованою та слід зменшити заявлену суму відшкодування витрат позивача, з урахуванням судової практики (т.1 а.с.213, 214).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Враховуючи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що відповідач ПАТ НАСК ОРАНТА заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу у заявленому розмірі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру стягнутих відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу: зменшивши розмір стягнутих з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 9226 грн. 50 коп. до 5000 грн., та зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 5000 грн. до 1000 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК ОРАНТА про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення цієї частини позовних вимог, скасувати в частині стягнення з ПАТ НАСК ОРАНТА на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 447 грн. 01 коп. та на оплату послуг судового експерта у розмірі 2214 грн. 36 коп., а загалом 2661 грн. 37 коп., в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату послуг судового експерта у розмірі 2400 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року змінити в частині розміру стягнутих з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Негробова Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та 3% річних скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ НАСК ОРАНТА про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних, скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 447 грн. 01 коп. та на оплату послуг судового експерта у розмірі 2214 грн. 36 коп., а загалом 2661 грн. 37 коп., скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання ВПО: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на оплату послуг судового експерта у розмірі 2400 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період часу з 07 лютого 2024 року до 02 травня 2024 року включно: пеню в розмірі 5943 грн. 03 коп.; інфляційні збитки в розмірі 692 грн. 64 коп.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України у розмірі 609 грн. 18 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на оплату послуг судового експерта в розмірі 4 800 грн.

В іншій оскарженій частині рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 9226 грн. 50 коп. до 5000 грн., зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 5000 грн. до 1000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 29 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова