Справа № 450/4094/24 Провадження № 2/450/541/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів, у якому просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, розташовану на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8040 га, реєстровий номер 01:04:458:03321, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,0655 га, кадастровий номер :10:001:0122; площею 0,1957, кадастровий номер :06:001:0020; площею 0,5428 га, кадастровий номер :05:001:0215, що належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 098476, виданого 21 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією; право власності на земельну ділянку площею 1,3672 га, кадастровий номер :07:001:0086, розташовану на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 011880, виданого 10 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією.

Мотивувала позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який на випадок своєї смерті належним йому майном не розпорядився. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли згадані вище земельні ділянки. Вказала, що вона являється єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, оскільки протягом встановленого законом строку не заявляла відмови від такої, а також спільно проживала разом із померлим на день його смерті. Водночас, зважаючи на фактичне прийняття нею спадщини, у неї відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину з огляду на втрату оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки. Крім цього, вказала, що відповідачі, які є її та померлого дітьми, не претендують на спадщину та відмовляються від такої на її користь. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

26 листопада 2024 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у її відсутності. Крім цього, просила долучити до матеріалів справи витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 14 вересня 2024 року.

Ухвалою від 02 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 грудня 2024 року відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подано заяви, у яких визнали позовні вимоги та просили такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у їх відсутності.

Судове засідання 12 лютого 2025 року о 12 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 28 квітня 2025 року о 10 год. 30 хв.

В судове засідання 28 квітня 2025 року не з`явились всі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10 квітня 1996 року Пустомитівським РВ УМС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , у такому міститься відмітка про реєстрацію 20 жовтня 1979 року шлюбу із ОСОБА_4 , 1950 року народження, яка проведена Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 14 вересня 2024 року встановлено, що 20 жовтня 1979 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області складено актовий запис № 21 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , остання з яких змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 вересня 1980 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 січня 1983 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 17 грудня 2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 098476, виданого 21 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією, вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 373 від 27 серпня 2003 року є власником земельної ділянки, яка розташована на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8040 га, реєстровий номер 01:04:458:03321, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,0655 га, кадастровий номер :10:001:0122; площею 0,1957, кадастровий номер :06:001:0020; площею 0,5428 га, кадастровий номер :05:001:0215, що також підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 30 липня 2024 року, № НВ-024 від 30 липня 2024 року, № НВ-024 від 30 липня 2024 року.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 011880, виданого 10 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією, ОСОБА_4 на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 373 від 27 серпня 2003 року є власником земельної ділянки площею 1,3672 га, кадастровий номер :07:001:0086, яка розташована на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 30 липня 2024 року.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою № 180, виданою 26 грудня 2022 року Миколаївським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено те, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_1 , донькою ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 .

Як вбачається із поданих відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є дітьми померлого ОСОБА_4 , заяв, останні визнали позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , а відтак на спадщину не претендують.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , оскільки спільно з ним проживала на час відкриття спадщини і не заявляла відмови від такої.

Крім цього, суд зважає на той факт, що оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки були втрачені, з огляду на що, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду, а тому такі підлягають задоволенню.

За ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а саме по 605 грн. 60 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку, розташовану на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8040 га, реєстровий номер 01:04:458:03321, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,0655 га, кадастровий номер :10:001:0122; площею 0,1957, кадастровий номер :06:001:0020; площею 0,5428 га, кадастровий номер :05:001:0215, що належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 098476, виданого 21 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією.

Визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку площею 1,3672 га, кадастровий номер :07:001:0086, розташовану на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 011880, виданого 10 серпня 2004 року Пустомитівською райдержадміністрацією.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., а саме по 605 грн. 60 коп. з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2025 року.

Суддя Мусієвський В.Є.