Справа № 146/224/25
Провадження № 22-ц/801/986/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

28 квітня 2025 рокуСправа № 146/224/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області про визнання бездіяльності та вчинити дію, -,

встановив:

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області про визнання бездіяльності та вчинити дію, закрито.

21 березня 2025 позивач подала апеляційну скаргу на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, в якій порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, підставою для задоволення якого зазначила, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 12 березня 2025 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, надання до апеляційної скарги докази які б підтверджували вказану нею підставу для поновлення строку.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслала заяву про усунення недоліків, в якому зазначила, що до апеляційної скарги долаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції (за наявності). Тобто ч. 4 п. 4 ст. 356 ЦПК України не передбачає прямого обов`язку апелянта надати такі докази. А передбачає надавати такі докази у разі їх наявності.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про продовження заявнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 354 цього Кодексу учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Проте, апелянт не додав до апеляційної скарги докази які б підтверджували вказану ним підставу для поновлення строку.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Виходячи з наведеного, посилання скаржника на те, що у апелянта відсутні докази, що підтверджують дату отримання судового рішення, апеляційний суд не може визнати поважними.

Пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

При цьому, вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

З огляду на викладене, відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без руху, надати скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги та роз`яснити йому право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Таким чином, недоліки апеляційної скарги, які були зазначені в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року, усунуто не в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків апеляційної скарги частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк, раніше установлений судом (ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року) для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України суд,

ухвалив:

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року про закриття провадження, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ухвали про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у вказаний строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Витребувати з Тульчинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області про визнання бездіяльності та вчинити дію.

Суддя І.В. Міхасішин