Справа № 348/3054/24
Провадження № 22-ц/4808/554/25
Головуючий у 1 інстанції Гундяк Т. Д.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 04 лютого 2025 року під головуванням судді Гундяка Т.Д.у м. Надвірна,

в с т а н о в и в:

В грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 07.01.2022 укладено кредитний договір №102415750, який укладений в електронній формі. Відповідно до цього договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності. Кредитні кошти надаються позичальнику в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом.

Між ТОВ «Мілоан» та позивачем 16.07.2024 укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 25 500 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 600 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 900 грн заборгованість за комісією.

Також, між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем 10.01.2022 укладено кредитний договір №2802268, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланий на номер його мобільного телефону, відповідно до якого кредит надається у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом в особистому кабінеті та в п. 2.1 кредитного договору.

Між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем 19.07.2023 укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.07.2023 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 24 298,53 грн, з яких: 4 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 598,53 грн - сума заборгованості за процентами.

Крім того, між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем 04.01.2022 укладено договір позики №, шляхом підписання акцепту оферти від 04.01.2022 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно з вказаним договором, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткова ставка за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Між ТОВ «Інфінанс» та позивачем 24.11.2022 укладено договір факторингу №24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором позики № . Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 11 205 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 9 205 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно з умовами договору позики та кредитних договорів, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав та після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 61 003,53 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 04.02.2025 позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 57 262,33 грн, а саме: за кредитним договором №102415750 від 07.01.2022 в розмірі 25 500 грн, з яких 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 600 грн заборгованість за процентами та 1 900 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором №2802268 від 10.01.2022 в розмірі 20 557,33 грн, з яких 4 700 грн заборгованість за тілом кредиту та 15 857,33 грн заборгованість за процентами; за договором позики № від 04.01.2022 в розмірі 11 205 грн, з яких 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 9 205 грн заборгованість за процентами. Відмовлено в задоволенні решти вимог.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості за відсотками та комісії. При цьому зазначив, що з 15.07.2010 і по теперішній час він проходить військову службу у Збройних силах України, що підтверджується довідкою про проходження служби, а також є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни.

Вказав, що в період виконання умов кредитних договорів і на момент ухвалення судом рішення на нього поширювалася дія п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Просив скасувати рішення від 04.02.2025 в частині стягнення заборгованості за процентами та комісією, а також в частині стягнення судового збору в сумі 2 842, 3 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим.

Зазначив, що відповідно до роз`яснень Національного Банку України для звільнення військовослужбовців від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом, такі позичальники мають надати банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби, зокрема, таким документом є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

Вказав, що відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що в нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Звернув увагу, що документи, які апелянт долучив до апеляційної скарги не можуть прийматися судом до уваги, оскільки подані з порушенням процесуального законодавства, а відповідач жодним чином не мотивував неможливість подання таких суттєвих доказів до суду першої інстанції.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідач оскаржує рішення суду лише в частині стягнення з нього заборгованості по відсотках та комісії за кредитними договорами, тому воно переглядається апеляційним судом лише в цій частині.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що через ненадання суду доказів перебування ОСОБА_1 на військовій службі з січня 2022 року по 26.11.2022 є підстави для стягнення з відповідача процентів за кредитним договором №102415750 від 07.01.2022 в розмірі 13 600 грн, за кредитним договором №2802268 від 10.01.2022 в сумі 15 857,33 грн, за договором позики № від 04.01.2022 в розмірі 9 205 грн.

З таким висновком не погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 07.01.2022 укладено договір про споживчий кредит №102415750, згідно умов якого товариство зобов`язувалось надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000 грн (п. 1.1., 1.2.), строком на 30 днів з 07.01.2022 (строк кредитування) (п. 1.3.), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 06.02.2022 (п.1.4.), комісія за надання кредиту 1 900 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1), проценти за користування кредитом 7 500 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.), а позичальник повинен був своєчасно повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п. 1.1) (а.с. 8-12).

Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Згідно п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору.

Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною.

Відповідно до п. 2.3.1.1 договору (пролонгація на пільгових умовах) позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 5 Правил, у т.ч. сплати ти комісію за управління та обслуговуваня кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Згідно з п 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного чергового продовження строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах (базових) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною ставкою, наведеною в п.1.6 договору.

Відповідно до п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Z16270.

Додатком №1 до договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №102415750 від 07.01.2022 (а.с. 12 зворот).

Додатком № 2 до договору є паспорт споживчого кредиту № 102415750 (а.с. 13).

Згідно наданої позивачем копії платіжного доручення №37721025 від 07.01.2022, яке долучено позивачем до відповіді на відзив та прийняте судом відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, згідно якої у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, ТОВ «Мілоан» перерахувало 10 000,00 грн відповідачу, де банк отримувача зазначено «VISA», кредитний рахунок № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 102415750.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит від 07.01.2022 №102415750 станом на 16.07.2024 сума заборгованості складає 25 500 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 600 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 900 грн заборгованість за комісією. Проценти нараховані за період з 08.01.2022 по 06.02.2022 в розмірі 250 грн (2,50%) в день, з 07.02.2022 по 17.02.2022 в розмірі 500 грн (5 %) в день, з 18.02.2022 по 24.02.2022 в розмірі 100 грн в день.

Між ТОВ «Мілоан» та позивачем 16.07.2024 укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 25 500 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 600 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 900 грн заборгованість за комісією (а.с. 14-18).

Крім того, між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем 10.01.2022 укладено договір №2802268 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (К510), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 25-31).

Згідно п. 9.7. договору такий укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що створений шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Відповідно до п. 1.1 договору, укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнта самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

За умовами п. 1.2. кредитного договору товариство надає клієнту споживчий кредит в розмірі 4 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.3. строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та умовах визначених в п. 4.2. договору, який передбачає коригування графіка платежів у разі часткового дострокового повернення кредиту.

Стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору (п.1.4. договору).

Знижена процентна ставка 1,99% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо клієнт до 09.02.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною даною, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим, розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором (п. 1.4.1. договору).

Згідно п. 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3.1. нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредиту протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно з п. 5.4.1. кредитного договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №2802268 від 10.01.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 24 298,53 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 700,00 грн; заборгованість за процентами 19 598,53 грн (а.с. 40-42).

Між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем 19.07.2023 укладено договір факторингу №19072023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 35-37).

Відповідно до Реєстру боржників від 19.07.2023 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 24 298,53 грн, з яких: 4 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 598,53 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 28-39).

Також, між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем 04.01.2022 укладено договір позики №, шляхом підписання заявки-анкети № 3972720 від 04.01.2022, акцепту оферти від 04.01.2022 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно з вказаним договором, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту 2 000 грн, строки користування кредитом 12 місяців, строк дії договору - 12 місяців, відсоткова ставка за користування кредитом номінальна та пільгова 1,75%, загальна вартість кредиту 12 740 грн, та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, Правила та заявка-анкета становлять єдиний документ - договір.

Відповідно до умов договору: відсоткова ставка 1,75 за один день користування кредитом за умови дії програми лояльності; річна відсоткова ставка - 638,75% за умови дії програми лояльності. Відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 1 277,5% застосовується у випадку призупинення/скасування програми лояльності.

Укладення договору позики від 04.01.2022 № відповідачем визнається, а також перерахування йому коштів позики в сумі 2 000 грн на його картковий рахунок.

Згідно з квитанцією від 04.01.2022 на картку відповідача № НОМЕР_1 перераховано 2 000 грн (а.с. 55).

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором позики № від 04.01.2022 така станом на 03.11.2022 становить 11 205 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 9 205 грн - заборгованість за відсотками. Проценти нараховані за період з 05.01.2022 по 03.11.2022.

Між ТОВ «Інфінанс» та позивачем 24.11.2022 укладено договір факторингу №24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором позики № (а.с. 56-58).

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 11 205 грн, з яких: 2 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 9 205 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 59-61).

Згідно копії посвідчення серія НОМЕР_2 від 25.06.2015 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та права на пільги відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.93).

Відповідно до копії довідки в/ч НОМЕР_3 № 68, виданої 06.01.2025, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у цій військовій частині з 27.11.2022 (а.с.85).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В підтвердження обставин поширення на апелянта положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 подав до апеляційного суду додаткові докази:

копію довідки №644 від 15.02.2025 про проходження військової служби в період з: 30.10.2008 по 06.04.2009, з 06.04.2009 по 06.10.2009, з 15.07.2010 по 28.09.2010, з 28.09.2010 по 06.02.2014, з 06.02.2014 по 18.08.2015, з 18.08.2015 по 15.06.2019, з 15.06.2019 по 21.11.2019, з 21.11.2019 по 21.11.2022, з 21.11.2022 по 07.08.2023, з 07.08.2023 до цього часу (а.с.141);

копію контракту про проходження ОСОБА_1 військової служби в сухопутних військах імені гетьмана Петра Сагайдачного, який укладено 15.06.2019 на строк 5 років (а.с.142-145);

копію довідки №3479 від 15.09.2023 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки;

копію довідки №2390 від 13.05.2022 про отримання травми 01.04.2022 при участі в бойових діях (а.с.147).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вказав, що на підтвердження наявності у відповідача пільг щодо сплати процентів за кредитними договорами ОСОБА_1 подав суду посвідчення учасника бойових дій від 25.06.2015, контракт про перебування відповідача на службі у військовій частині з 27.11.2022, проте не подав доказів перебування на військовій службі з січня 2022 року по 26.11.2022.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що з 15.07.2010 по теперішній час він проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про походження служби та Ф.5 та є учасником бойових дій і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. В оскаржуваному рішенні відсутнє підтвердження, що суд першої інстанції здійснював перевірку і оцінку наведених у відзиві обставин.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, неподання відповідачем вказаних доказів до суду першої інстанції зумовлене об`єктивними причинами, оскільки подача вказаних доказів для з`ясування, викладених у відзиві обставин, судом першої інстанції не вимагалася. Суд приходить висновку, що надані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази вказують на обставини, за яких у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів за кредитним договором №102415750 від 07.01.2022 в розмірі 13 600 грн, за кредитним договором №2802268 від 10.01.2022 в сумі 15 857, 33 грн, за договором позики № від 04.01.2022 в розмірі 9 205 грн, оскільки на відповідача поширюється положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, тому колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено за неправильного застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права через неповне з`ясування дійсних обставин справи, що є підставою для його скасування у цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в стягненні відсотків за усіма кредитними договорами.

Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення в частині стягнення з відповідача комісії в розмірі 1 900 грн, необхідно зазначити таке.

Відповідно до п.4 ч.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п.1.1. договору про споживчий кредит №102415750 від 07.01.2022 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити комісію за надання кредиту.

Пунктом 1.5.1. вказаного договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 1 900 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово.

Наведене дає підстави для висновку, що встановлення комісії за договором є правом банку, і на цю умову відповідач погодився, підписавши вказаний договір. Відсутність заперечень відповідача щодо отримання ним вказаних кредитних коштів має наслідок сплату ним комісії за надання кредиту в розмірі 1 900 грн. Крім того, слід вказати, що на сплату комісії за договором умови п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» не поширюються. Тому рішення в частині стягнення комісії в розмірі 1 900 грн є правильним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і його слід залишити без змін. Також на підставі зібраних у справі доказів суд прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача заборгованості по усіх договорах за тілом кредитів і з такими висновками погоджується апеляційний суд та вважає їх обґрунтованими.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат, до яких відповідно до статті 133 ЦПК України віднесені витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, в тій частині, які переглядають апеляційним судом, що становить 95,4% на користь апелянта, сплату апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 263, 45 грн, з позивача на користь відповідача слід стягнути 4 067, 33 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 04 лютого 2025 року в частині стягнення процентів за кредитним договором №102415750 від 07.01.2022 в розмірі 13 600 грн, за кредитним договором №2802268 від 10.01.2022 в сумі 15 857, 33 грн, за договором позики № від 04.01.2022 в розмірі 9 205 грнскасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні процентів.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 4 067, 33 грн (чотири тисячі шістдесят сім гривень тридцять три копійки) судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 29 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин