ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3622/25 Справа № 207/5144/24 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олександровича, на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у складі судді Бистрової Л.О. у цивільній справі № 207/5144/24 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олександровича, Державного підприємства Сетам, Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває зазначена цивільна справа.

19 вересня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Громовим Ю.А. разом із позовною заявою подано до суду клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи, в якому зазначено, що, не погоджуючись із висновком оцінювача ОСОБА_3 , як суб`єкта оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження, де шляхом проведення відкритих торгів (аукціону) було відчужено нерухоме майно в рахунок погашення боргу, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна: Реєстраційний номер майна: 4482375, Тип майна: Будівля магазину, Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , була значено занижена. З огляду на викладене вважав, що висновок експерта підтвердить обставини реальної ринкової вартості майна.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Громова Ю.А. про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Біловола В.О., ДП «Сетам» АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - задоволено.

Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Біловола В.О., ДП «Сетам» АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, судову оціночно-будівельну експертизу.

Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 801).

На вирішення експертизи поставлено наступне питання:

1.Яка ринкова вартість, станом на 19 червня 2024 року, об`єкта нерухомого майна:Реєстраційний номер майна:4482375, Тип майна:Будівля магазину, Адреса нерухомого майна:Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Південний район, вул.Валима Пузирьова, буд.40-А?

Експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, зокрема про те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати, пов`язані з проведенням судової оціночно-будівельної експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Біловола В.О., ДП «Сетам» АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - зупинено.

Для виконання судової експертизи направлено експерту матеріали цивільної справи №207/5144/24 (а.с. 209,210 Том І).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. подав у січні 2025 року апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що для оскарження висновку суб`єкта оціночної діяльності, залученого приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження, що знаходиться у нього на примусовому виконанні, передбачена інша процедура, яка визначена ст. 57 ЗУ Про виконавче провадження. Вона регламентує як порядок залучення такого суб`єкта оціночної діяльності, так і оскарження висновків цього суб`єкта, внесення рецензування на такий висновок, а у разі необхідності залучення іншого суб`єкта оціночної діяльності, чим позивач не скористався. Скаржник зазначає, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна в рамках виконавчого провадження та фактичного відчуження нерухомого майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних із скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів (а.с. 227-232 Том І).

Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу приватного виконавця Біловола В.О. не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що для вирішення позовних вимог необхідні спеціальні знання, позивач погоджується нести витрати, пов`язані з проведенням експертизи, тому клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи належить задовольнити на підставі ст. 76, 103,104,108,252,253 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, зважаючи на наступне.

Так, колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом на предмет оскарження договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, реалізованого в рамках виконавчого провадження та придбаного ОСОБА_2 на відкритих торгах (аукціоні) 14 серпня 2024 року. Посилається на невідповідність ринкової вартості цього майна, яка встановлена звітом суб`єкта оціночної діяльності - оцінювачем ОСОБА_3 , дійсній ринковій вартості на момент його реалізації.

Колегія суддів наголошує, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм приватний чи державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з: оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Отже, єдиним документом, який може підтверджувати проведення оцінки майна є звіт про оцінку майна, складений відповідно до вимог законодавства України.

За змістом статей 31, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності зобов`язані, зокрема дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна.

Колегія суддів наголошує, що переліченими вище нормами діючого законодавства передбачена певна процедура оскарження стороною виконавчого провадження як обрання виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, так і звіту цього суб`єкту оціночної діяльності, що відбувається в рамках виконавчого провадження та до моменту відчуження нерухомого майна, а у даній справі відповідним доказом може бути лише судове рішення з оскарження дій чи бездіяльності приватного виконавця з визначення ринкової вартості нерухомого майна, що відчужується з порушенням такої процедури.

Колегія суддів повністю приймає до уваги доводи скаржника, адже вони є обґрунтованими та відповідають визначеній чинним законодавством України процедурі такого оскарження, тому підстав для призначення та проведення судової оціночно-будівельної експертизи з цих підстав у справі колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про призначення у даній справі судової оціночно-будівельної експертизи, не дослідивши достеменно та всебічно предмету цього позову.

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця Біловола В.О. про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження, а у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування ст. 76, 103,104,108,252,253 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасування на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 23 квітня 2025 року.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна