СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/743/25
Провадження № 2/306/665/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Е.А. Вінер ознайомившись із позовною заявою Берегівської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов"язання повернути власнику земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 15.02.2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

30 квітня 2025 року представник Берегівської міської ради Бабяк Золтан Адальбертович через підсистему «Електронний суд» звернувся до Свалявського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов"язання повернути власнику земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 15.02.2017 року.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Свалявському районному суду Закарпатської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до с. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак при зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Згідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

За загальним правилом (ч.1 ст. 27 ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, слід враховувати, що загальна підсудність застосовуються до всіх справ за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність, а тому позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

При цьому виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

Матеріали позовної заяви свідчать, що предметом даного позову, є розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.02.2017 укладений між Яношівською сільською радою Берегівського району Закарпатської області та Дочірнім підприємством «АНТ-КЕР» угорського Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ-КЕР» про оренду земельної ділянки площею 0,6586 га з кадастровим номером :10:001:0004., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Свалявському районному суду Закарпатської області та її необхідно передати за підсудністю до Берегівського районного суду Закарпатської області

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 187, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу № 306/743/25 за позовом Берегівської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов"язання повернути власнику земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 15.02.2017 року - передати за підсудністю до Берегівського районного суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А. Вінер