Справа № 493/385/25
Провадження № 2/493/408/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 7291112 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на сайті https://creditplus.ua/documents. Про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута відповідачем кнопка «погоджуюсь» у Особистому кабінеті. Після цього ТОВ «Авентус Україна» направило відповідачу засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду «C2101», який вона ввела 20.11.2023 року о 19:36:02, тим самим підтвердивши підписання кредитного договору.

Первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 55123,50 грн., яка складається з наступного: 20000,00грн. заборгованість за тілом кредиту; 35123,50 грн. заборгованість за процентами від суми позики.

23.10.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу №23.10/24-Ф, згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 55123,50 грн.

20.01.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 55123,50 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором № 7291112 від 20.11.2023 року у розмірі 55123,50 грн., яка складається з 20000,00 грн. заборгованість за тілом позики та 35123,50 грн. заборгованість за процентами від суми позики; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою судді від 12.03.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги вона визнає частково, а саме заборгованість за тілом кредиту визнає в повному обсязі, заборгованість за відсотками від суми позики визнає частково та просить зменшити на 20000,00 грн.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №7291112 про надання споживчого кредиту в електронній формі, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «С2101».

Згідно п.1.3. кредитного договору Сторони погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000,00 гривень. Тип кредиту кредит.

У п.1.4. договору зазначено строк кредиту 351 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.5. тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п. 1.5.1.); знижена процентна ставка 1,393% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 17.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (п. 1.5.2.).

Згідно із п. 1.7. Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 33373,41% річних (п. 1.7.1.); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 20748,26% річних (п. 1.7.2.).

Відповідно до п.4.2 Договору Товариство зобов`язане надати Споживачу кредит на умовах та в порядку передбачених Договором, а споживач, в свою чергу, відповідно до п.4.4 Договору зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.

Крім того, відповідно до п.9.11. Договору всі додатки до цього Договору підписані Сторонами є невід`ємною частиною Договору (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту).

23.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №729112 про надання споживчого кредиту від 20.11.2023 року, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: п.1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 20000,00 гривень. Тип кредиту кредит.»; п.1.2. Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається; п.1.3. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, Сторони також визначають, що: Орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладання складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 33 689,88% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 21 074,44 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 159 399,50 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 156 265,25 грн.

Відповідно до п.2. Додаткової угоди надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 Договору. Дати надання частини кредиту: 23.11.2023 року або 24.11.2023 року.

Згідно п.3, підписуючи цю Додаткову угоду, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цієї Додаткової угоди йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), з урахуванням збільшення суми кредиту.

З огляду на вищезазначене, відповідач під час укладення Кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту.

Жодних заперечень щодо уточнення чи зміни викладення умов Договору відповідачем не здійснювалось, зокрема вона погодилася, що зміст договору ніяким чином не порушує її законних прав та інтересів, про що свідчить її електронний підпис (одноразовий ідентифікатор «С3150»).

Ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

На підставі ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).

Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В абз.2 ч.1 ст.638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором від 20.11.2023 року та Додатковою угодою від 23.11.2203 року виконало в повному обсязі, перерахувавши ОСОБА_1 на рахунок маска картки НОМЕР_1 кошти в сумі 15000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua НОМЕР_2 , а також кошти в сумі 5000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 311926458, що підтверджується Випискою за договором №б/н за період 20.11.2023 24.11.2023 за картковим рахунком ОСОБА_1 , що надійшла на адресу Балтського районного суду 08.04.2025 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу №23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до останнього

Відповідно до п.1.1 за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реестрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною Договору.

У п.1.2 зазначено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Таким чином, відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 55123,50 грн.

Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 року та платіжною інструкцією №166 від 30.10.2024 року, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу.

20.01.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до п.1.1. за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк - виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику); пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

У п.1.2. зазначено, що перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1, що є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 1.3. передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Прав Вимоги згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 55123,50 грн.

Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Прав Вимоги за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 року та платіжними інструкціями №213 від 20.01.2025 року та №253 від 10.02.2025 року, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу.

Сторони підписали Акт прийому-передачі Прав Вимог за цим Договором після повної (100%) сплати Фактором на користь Клієнта Ціни Продажу, відповідно до умов, передбачених Розділом 3 цього Договору.

Отже, підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Прав Вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4.).

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за Кредитним договором - виникла заборгованість у розмірі 55123,50 грн., яка складається з наступного: 20000,00грн. заборгованість за тілом кредиту; 35123,50 грн. заборгованість за процентами від суми позики, що підтверджується Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №7291112 за період 20.01.2025 - 12.02.2025 В наданому розрахунку відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Відтак судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 7291112 від 20.11.2023 року, а також додатковою угодою від 23.11.2023 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором та додатковою угодою. В порушення вимог Закону ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула.

Відповідачка ОСОБА_1 не спростувала належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довела факту виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, по сплаті тіла кредиту та відсотків.

У судовому засіданні доведено, що відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не повернула отримані кошти та проценти за користування кредитом процентів.

У даній справі позивачем ставиться питання стягнення заборгованості за період з 20.04.2023 року по 17.02.2024 року у сумі 55123 грн. 50 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20 000 грн. 00 коп., по процентах в розмірі 35 123 грн. 50 коп.

У той же час, відповідно до умов кредитного договору № 7291112 від 20.11.2023 позичальнику наддається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 20/11/2023; 2. Сума Кредиту: 15000,00 грн., з 23.11.2023 року збільшена до 20 000,00грн.; 3. Строк, на який надається Кредит - 351 днів з дати його надання.; 4. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п. 1.5.1.); знижена процентна ставка 1,393% в день та застосовується відповідно до наступних умов..

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

У Кредитному договорі денна процентна ставка установлена на рівні 1,99%, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів (ч. 2 ст. 8 Закону).

Таким чином, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1 % на день, а тим паче процентну ставку вище 1 % на день, яка, за своєю суттю, є складовою денної процентної ставки, суперечить вимогам чинного законодавства.

Максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Зазначений Закон України прийнятий від 22.11.2023 та набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір №7291112 укладений 20.11.2023, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, відсоткова ставка встановлена договором року не відповідає умовам чинного законодавства з 24.12.2024 тобто з дня набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування» в частині установлення в умовах кредитного договору умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1 % на день .

Згідно з ч. 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У частинах першій та другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, вважаю, що умови Кредитного договору в частині, яка суперечить приписам Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню за Кредитним договором проценти за користування кредитними коштами протягом 351 днів у розмірі 35123 грн. 00 коп. Отже вимога про стягнення відсотків в сумі 35123,50 грн. є незаконною.

Тобто, з відповідача у судовому порядку слід стягнути 24035 грн. 50 коп. (15000,00 грн. * 1.99% *3 дні = 895,50; 20000,00 грн. * 1.99% *30 днів = 11940,00 грн.; 20000,00 грн. * 1.00% *56 днів = 11200,00 грн.), що буде відповідати частині п`ятій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки вона належним чином свої зобов`язання по поверненню тіла кредиту та відсотків за його користування у зазначеному розмірі не виконала.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню частково, а саме, у сумі 44035,50 грн., яка складається з 20000,00 грн. заборгованість за тілом позики та 24035,50 грн. заборгованість за процентами.

Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. 00 коп., ціна позову становила 55 123 грн. 50 коп., позов задоволено на суму 44035грн. 50 коп., тобто на 79,88% (44035,50 х 100 : 55123,50), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1934 гривень 69 копійок (2422,40 х 79,88% : 100) судового збору.

Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача суми коштів за отримання правової допомоги у розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору про надання правової допомоги № 10/02/25/-02 від 10.02.2025 року, протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги № 10/02/25/-02 від 10.02.2025 року, Додаткової Угоди №4 до договору про надання правової допомоги № 10/02/25/-02 від 10.02.2025 року, Акту прийому-передачі наданих послуг від 10.02.2025 року розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідача складає 7000 грн.

Так, за наслідками розгляду спору позовні вимоги позивача задоволено частково, тому витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесення на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 5 591 гривень 60 копійок (7000,00 х 79,88% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 610, 612, 626, 628, 629, 638, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ) заборгованість за Кредитним договором № 7291112 від 20.11.2023 року у розмірі 44035,50 грн., яка складається з: 20000,00 грн. заборгованість за тілом позики та 24035,50 грн. заборгованість за процентами від суми позики; судовий збір в сумі 1934,69 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5591,60 грн, а всього 51561,79 грн.(п`ятдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят одну гривню 79 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.04.2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

СУДДЯ