УХВАЛА

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа 754/5270/23

провадження № 61-4685ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Павленком Віктором Миколайовичем, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» про стягнення вихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

змінити формулювання підстави звільнення ОСОБА_2 , викладені в наказі Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» (далі - АТ «Київський завод «Радар») №54-к від 31 жовтня 2022 року та вважати ОСОБА_2 , електромонтера диспетчерського устаткування телеавтоматики ВОХОР (ВПО) звільненим з АТ «Київський завод «Радар» за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 КУпАП з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю;

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 28 699,83 грн вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів);

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 61 226, 88 грн середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 113 060,27 грн компенсації витрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати;

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 7 423,90 грн індексації заробітної плати;

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн моральної шкоди;

стягнути з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 8 000,00 витрат на професійну правничу допомогу, а також судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 61 226, 88 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто

з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати

в розмірі 113 060, 27 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 індексацію заробітної плати в розмірі 7 423, 90 грн без утримання податку з доходів, військового збору та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва

від 13 березня 2024 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, апеляційні скарги ОСОБА_2 та АТ «Київський завод «Радар» задоволено частково.

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну формулювання підстав звільнення та стягнення вихідної допомоги, ухвалено в цій частині нове рішення.

Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовними вимогами про зміну формулювання підстав звільнення. Змінено формулювання підстави звільнення ОСОБА_2 , викладеної в наказі АТ «Київський завод «Радар» № 54-К від 31 жовтня 2022 року. Вважати ОСОБА_2 , електромонтера диспетчерського устаткування телеавтоматики ВОХОР (ВПО), звільненим з Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» 31 жовтня 2022 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України з причин невиконання роботодавцем законодавства про працю.

Стягнуто АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 28 699, 83 грн вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів).

Скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та індексації заробітної плати. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року залишено без змін.

Скасовано додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 13 березня 2024 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто

з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 9 992, 67 грн.

11 січня 2025 року через систему «Електронний Суд» представник

ОСОБА_2 - адвокат Павленко В. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 754/5270/23.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В. М., на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в цій справі.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Павленка В. М. та представника АТ «Київський завод «Радар» - адвоката Риженко Л. І. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення, яким змінено визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року розподіл понесених АТ «Київський завод «Радар» судових витрат, зазначивши, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Київський завод «Радар» підлягають витрати на правову допомогу в сумі 3 840,00 грн та судовий збір 1030,65 грн.

Стягнуто з АТ «Київський завод «Радар» на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у суді апеляційної інстанції, в розмірі 2374,49 грн.

10 квітня 2025 року через систему Електронний Суд представник ОСОБА_3 - Павленко В. М. подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що предметом спору у справі є вимога про зміну формулювання підстави звільнення та стягнення вихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Павленко В. М., на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в цій справі на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки ціна позову становить 191 711, 05 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених станом на 01 січня 2024 року (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Отже, справа № 754/5270/23 є малозначною в силу закону, а її належність до категорії малозначних в силу імперативних приписів пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для учасників справи була передбачуваною.

Предметом касаційного перегляду є додаткова постанова Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року про розподіл судових витрат, у справі, яка є малозначною.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22)).

Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Павленком Віктором Миколайовичем, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Київський завод «Радар» про стягнення вихідної допомоги, заборгованості по компенсаційних виплатах, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун