Справа № 131/39/25
Провадження № 2-п/131/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.03.2025 у цивільній справі № 131/39/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 131/39/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 08419-09/2023, № 24060-09/2023, № 24039-09/2023, № 00680-10/2023, № 76248856, № 4637982 у розмірі 176 832 (сто сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 17 копійок та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, де зазначила, що не отримувала у встановленому законом порядку жодних судових викликів чи повідомлень про розгляд справи. Вона наголосила, що не мала офіційної електронної адреси та не була зобов`язана її мати, а тому не могла отримувати судові повістки електронним шляхом. За словами заявниці, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні у матеріалах справи, не містять її особистого підпису чи належного підтвердження вручення, що свідчить про відсутність належного повідомлення. Про існування справи вона дізналася випадково лише на початку квітня 2025 року, отримавши текст заочного рішення через мобільний застосунок "Дія", що і стало підставою для негайного звернення до суду із заявою про перегляд.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 виклала заперечення проти вимог позивача. Вона вказала на те, що позовна заява подана з порушенням правил об`єднання позовних вимог, оскільки в одному провадженні об`єднано вимоги за шістьма різними кредитними договорами, укладеними з різними юридичними особами у різний час. Таке об`єднання, на її думку, є процесуальним порушенням, яке істотно ускладнює розгляд справи та може вплинути на правильність ухвалення рішення.

Заявниця також зазначила, що фактичного укладення кредитних договорів не відбувалося. За її твердженням, надані позивачем копії договорів є лише паперовими відтвореннями, які не містять її власноручного підпису чи електронного підпису в розумінні законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Вона наголосила, що не здійснювала жодних дій, які б могли вважатися акцептом пропозицій про укладення договорів, зокрема не вводила одноразові ідентифікатори, не підтверджувала укладення договорів шляхом заповнення електронних форм або надсилання підписаних повідомлень.

Окремо ОСОБА_1 звернула увагу суду на те, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами є неспівмірною до суми отриманого кредиту. За її словами, сума процентів більш ніж у п`ять разів перевищує суму основного боргу, що свідчить про наявність у договорах несправедливих умов і суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості, закріпленим у Цивільному кодексі України та Законі України "Про захист прав споживачів". Вона також вказала, що включення таких умов у договори є недопустимим, оскільки спричиняє істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживача.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що позивачем не надано належних доказів набуття права вимоги за договорами факторингу. Вона зазначила, що відповідно до норм цивільного законодавства перехід прав вимоги має підтверджуватися документально, зокрема, доказами про оплату вартості прав вимоги та про належне виконання умов договору факторингу. Відсутність у матеріалах справи таких доказів, на переконання заявниці, ставить під сумнів право позивача на звернення до суду з відповідними вимогами.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення за результатами розгляду справи з урахуванням її заперечень.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте в заяві про перегляд заочного рішення просила розглянути заяву за її відсутності.

Представник позивача, будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду від позивача не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи № 131/39/25 приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.03.2025 Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 131/39/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 08419-09/2023, № 24060-09/2023, № 24039-09/2023, № 00680-10/2023, № 76248856, № 4637982 у розмірі 176 832 (сто сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 17 копійок та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. (а.с. 100-104).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Згідно приписів чинного законодавства, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно матеріалів цивільної справи, відповідач особисто отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 17.01.2025, про що власноручно поставила відмітку на супровідному листі від 17.01.2025 №131/39/25/290/2025 (а.с. 95).

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказує, що дізналася про цю справу, коли в застосунок Дія надійшла електронна копія заочного рішення суду, а процесуальних документів по справі не отримувала. Це прямо суперечить матеріалам справи, відповідно, можна зробити висновок про суперечливість доводів відповідача. Жодних інших доказів поважності щодо причин неподання відзиву по справі відповідач не наводить. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження 17.01.2025, рішення було ухвалено 11.03.2025, тому ОСОБА_1 мала достатньо часу для ознайомлення із матеріалами справи та подання відзиву із зазначенням заперечень щодо позовних вимог. Отже, судом не встановлено поважних причин через які відповідач не подала відзив по справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на відсутність поважних причин неподання відзиву на позов, враховуючи те, що докази, на які посилається відповідач не мають істотного значення для ухвалення правильного рішення у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про його перегляд.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 354, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.03.2025 у цивільній справі № 131/39/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що відмова в прийнятті заяви про перегляд заочного рішення не перешкоджає звернутись із апеляційною скаргою на рішення суду до Вінницького апеляційного суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: