УХВАЛА

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 521/19852/18

провадження № 61-4705ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 4 727 650, 62 грн, суми інфляційних втрат в розмірі 2 026 631, 43 грн, три відсотки річних в розмірі 527 967 ,86 грн та 5 відсотків від суми заборгованості за останній рік прострочення в розмірі 236 382, 53 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики від 06 серпня

2015 року у розмірі 4 720 383, 78 грн; інфляційні втрати за весь час прострочення, а саме у період з 21 грудня 2015 року по 02 листопада 2018 року, у розмірі

2 028 525,06 грн; три відсотки річних від простроченої суми у період з 21 грудня

2015 року по 02 листопада 2018 року у розмірі 528 043, 17 грн; пеню у розмірі

5 відсотків від суми простроченого зобов`язання за останній рік прострочення, тобто з 02 листопада 2017 року по 02 листопада 2018 року, у розмірі 236 657,41 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 12 травня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат скасовано, у цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, трьох процентів річних та пені у розмірі 5 процентів від суми простроченого зобов`язання скасувати, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, трьох процентів річних та пені скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

08 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Халдай І. В. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові

від 12 травня 2021 року у справі № 521/19852/18.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року.

Витребувати із Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 521/19852/18 за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська