Справа № 203/6955/24
Провадження № 2/0203/518/2025
18.04.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Пархоменко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворошиловської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності,
29 листопада 2024 року ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024 року, яким змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з 02.09.2024 року, звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Ворошиловської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка звернулась до Першої донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі (опікуна) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належало останній на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 11 серпня 2004 року Фондом державного майна України в м. Донецьку. Першою донецькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 26777796 від 22.04.2011 р. Засобами електронного зв`язку 23.09.2024 р. від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було отримано відповідь на запит від 19.09.2024 р., в якій зазначено, що з питань отримання інформації щодо оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину треба звернутись до завідувача Олександрівської державної нотаріальної контори. Постановою Олександрівської державної нотаріальної контори від 10.10.2024 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю доступу до місця зберігання спадкової справи, оскільки вона залишилась та тимчасово окупованій території України в місті Донецьк та не була передана (вивезена) на підконтрольну владі України територію. Враховуючи викладене позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.1-4)
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.22)
В підготовче засідання 13 січня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 03 лютого 2025 року. (а.с.26)
В підготовче засідання 03 лютого 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату час та місце розгляду справи належним чином, від позивачки надійшла заява про проведення засідання за її відсутності, в якій вона просила призначити справу до судового розгляду. (а.с.32) Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 03 лютого 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2025 року. (а.с.а.с.33, 34)
В судове засідання 26 лютого 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 21 березня 2025 року. (а.с.39)
В судове засідання 21 березня 2025 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18 квітня 2025 року. (а.с.43)
В судовому засіданні 18 квітня 2025 року було проведено розгляд справи по суті.
Позивачка у судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна від неї заява про розгляд справи за її відсутності. (а.с.32)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. (а.с.а.с.23, 27, 35, 40, 44) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.25, 38, 42, 46)
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08 вересня 2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 882). (а.с.16)
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно спадкодавця у вигляді 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало останній на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 11 серпня 2004 року Фондом державного майна України в м. Донецьку. (а.с.17)
Спадкодавець ОСОБА_2 була призначена опікуном над онукою ОСОБА_3 , відповідно до рішення Виконавчого комітету Ворошиловської районної у м. Донецьку Ради від 09.06.2004 р. (а.с.15)
Прізвище позивачки було змінено після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим 22 вересня 2022 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с.6)
Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивачки є: АДРЕСА_1 . (а.с.11)
Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.04.2011, 22 квітня 2011 року Першою Донецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 51066291 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.14)
Доказів видачі свідоцтва про право на спадщину у вказаній спадковій справі № 51066291 судом не здобуто, як і не здобуто доказів наявності інших спадкоємців після смерті вказаної особи.
Позивачка звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом щодо оформлення спадкових справ, на який було отримано відповідь від 23.09.2024 р., в якій зазначено, що з питань отримання інформації щодо оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину треба звернутись до завідувача Олександрівської державної нотаріальної контори. (а.с.8)
Постановою Олександрівської державної нотаріальної контори від 10.10.2024 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю доступу до місця зберігання спадкової справи, оскільки вона залишилась на тимчасово окупованій території України в місті Донецьк та не була передана (вивезена) на підконтрольну владі України територію. (а.с.7)
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).
Часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 4249 від 11.08.2004 р., виданого представництвом Фонду державного майна України в м. Донецьку, за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа (кв.м) 43,66), належить на праві спільної часткової власності 1/2 ОСОБА_2 та 1/2 ОСОБА_3 . (а.с.17)
Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6- 164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Отже, оскільки спадкова справа не була закінчена внаслідок відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, оскільки Перша Донецька державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово окупованій території, то нотаріус не може видати наразі свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 за такою спадковою справою, тому позивачка змушена була звернутись до суду із даним позовом.
Судом було встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак через обставини, що не залежать від неї, не може отримати в поза судовому порядку свідоцтво про право на спадщину, оскільки документи Першої Донецької державної нотаріальної контори не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території м. Донецьк Донецької області, тому доступ до спадкових справ, що перебували в провадженні такої нотаріальної контори наразі відсутній через тимчасову окупацію такої території України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_2 .
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 317 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1269, 1270, 1296-1298 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-268, 274, 279, 280-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Ворошиловської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_2 .
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня підписання його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення підписано 28.04.2025 р.
Суддя С.В. Єдаменко