КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22 квітня 2025 року місто Київ.
Апеляційне провадження № 22-з/824/501/2025
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді Желепи О.В.
суддів Поліщук Н.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року (ухвалено у складі судді Ільєва Т.Г., повний текст складено 05.10.2022 року)
у справі за позовом Юліуса Земмана Лтд. до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано свідоцтво України № 278929 від 10.07.2020 на знак для товарів і послуг недійсним повністю.

Зобов`язано Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 від 10.07.2020 до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікувати вказані відомості у Офіційному бюлетені "Промислова власність".

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Юліуса Земмана Лтд. судові витрати судовий збір у розмірі 4 540,00 грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 32 605,90 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу задоволено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року - скасовано та ухвалено нове.

Позов Юліуса Земанна Лтд. до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг - залишено без задоволення.

Стягнуто з Юліуса Земанна Лтд. на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 6 810 грн.

14 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав до Київського апеляційного суду заяву в якій просив стягнути з Юліуса Земанна Лтд. на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті експертизи з питань інтелектуальної власності у розмірі 60 885 грн 31 коп.

Зазначає, що ОСОБА_1 було сплачено рахунок Науково-дослідницького центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України №108 від 08.07.2024 року на суму 60 885, 31 грн на виконання ухвали Київського апеляційного суду про призначення експертизи.

17 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення представника позивача - ОСОБА_3 , якими просила у задоволенні заяви відмовити. Зазначає, що заява є необґрунтованою та суперечить вимогам ЦПК України, оскільки відповідачем не було подано докази понесення судових витрат до закінчення судових дебатів та не заявлено, що такі докази будуть подані після постанови суду, хоча, відповідно до платіжної інструкції, відповідачем експертизу було сплачено ще 21 жовтня 2024 року

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав доводи заяви, представник позивача - ОСОБА_3 підтримала доводи заперечень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством.

Так, згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на проведення експертизи.

У п. 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 червня 2024 року призначено по справі за даним позовом судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, витрати пов`язанні з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Відповідно до Рахунку-фактури, який було надіслано Науково-дослідницьким центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, за судову експертизу у цивільній справі № 757/28259/21-ц необхідно було сплатити 60 885 грн 31 коп. (том 3, а.с. 104).

21 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надіслала платіжну інструкцію на суму 60 885,31 грн на оплату судової експертизи (том 3, а.с. 155).

Апеляційний суд звертає увагу, що представник позивача ознайомився з матеріалами справи, у тому числі і з розрахунком та платіжною інструкцією 19 лютого 2025 року (том 3, а.с. 160).

Відповідно до п. 6 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 141 ЦПК України.

Тобто відповідач має право на відшкодування судових витрат, у разі задоволення апеляційної скарги та відмові у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року, апеляційну скаргу задоволено, рішення першої інстанції скасовано, а позов залишено без задоволення.

При цьому в основу судового рішення було покладено висновок експерта № 762/1/24, за проведення якого було сплачено 60 885,31 грн.

Апеляційний суд відхиляє заперечення сторони позивача, оскільки про проведення судової експертизи та її вартість було відомо сторонам та суду ще до ухвалення постанови Київським апеляційним судом, однак, оскільки апеляційним судом не було вирішено питання розподілу витрат на проведення експертизи у постанові від 11 березня 2025 року наявні підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 має право на відшкодування витрат на проведення експертизи № 762/1/24, яка була покладена в основу судового рішення як належний доказ по справі, за рахунок позивача, якому відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалити в справі додаткове судове рішення, яким стягнути з Юліуса Земмана Лтд. на користь ОСОБА_1 витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 60 885,31 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 24 квітня 2025 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова