Справа № 723/866/25
Провадження № 2/723/1810/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

за участю секретаря судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А», погрібу літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», огорожі під №№ 1-2, криниці під № 3, вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину згаданого домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А», 1/6 погрібу літ.«Б», 1/6 літньої кухні літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 сарая літ.«Д», 1/6 сарая літ.«Е», 1/6 сарая літ.«Є», 1/6 сарая літ.«Ж», 1/6 сарая літ.«К», 1/6 гаража літ.«Л», 1/6 огорожі під №№ 1-2, 1/6 криниці під № 3, 1/6 вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_7 . Заповіт складений 17 січня 2008 року, посвідчений секретарем Бобовецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 13.

ОСОБА_7 будучи спадкоємцем за заповітом постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Взагалом ОСОБА_7 набув право на 2/6 частки домоволодіння 1/6 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/6 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - чоловік позивача ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А», 2/6 погрібу літ.«Б», 2/6 літньої кухні літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 сарая літ.«Д», 2/6 сарая літ.«Е», 2/6 сарая літ.«Є», 2/6 сарая літ.«Ж», 2/6 сарая літ.«К», 2/6 гаража літ.«Л», 2/6 огорожі під №№ 1-2, 2/6 криниці під № 3, 2/6 вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_7 заповів в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заповіт складений 15 березня 2017 року, посвідчений в.о. старости с.Бобівці Сторожинецької міської ради і зареєстрований в реєстрі за № 11.

В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 23 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Лосік І.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 45/2024.

11 липня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Лосік І.В. із заявою про відмову від спадщини за заповітом, внаслідок чого частка у спадщині, яку він мав право прийняти, перейшла до іншого спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1 .

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім позивача, є ще три спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця ОСОБА_7 відповідачі по справі.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане вище будинковолодіння.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили суд позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову та від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовилися на користь позивача.

Визнання позову відповідачами, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. членами колгоспного двору, що по АДРЕСА_1 , були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно частини першої статті 120 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частина друга статті 123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину згаданого домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А», 1/6 погрібу літ.«Б», 1/6 літньої кухні літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 сарая літ.«Д», 1/6 сарая літ.«Е», 1/6 сарая літ.«Є», 1/6 сарая літ.«Ж», 1/6 сарая літ.«К», 1/6 гаража літ.«Л», 1/6 огорожі під №№ 1-2, 1/6 криниці під № 3, 1/6 вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_7 . Заповіт складений 17 січня 2008 року, посвідчений секретарем Бобовецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 13. Вказаний заповіт є чинним, наступних заповітів ОСОБА_6 не складала, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03 лютого 2025 року № 79935441.

ОСОБА_7 будучи спадкоємцем за заповітом постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому в силу частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину.

Взагалом ОСОБА_7 набув право на 2/6 частки домоволодіння 1/6 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/6 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - чоловік позивача ОСОБА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А», 2/6 погрібу літ.«Б», 2/6 літньої кухні літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 сарая літ.«Д», 2/6 сарая літ.«Е», 2/6 сарая літ.«Є», 2/6 сарая літ.«Ж», 2/6 сарая літ.«К», 2/6 гаража літ.«Л», 2/6 огорожі під №№ 1-2, 2/6 криниці під № 3, 2/6 вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_7 заповів в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заповіт був складений 15 березня 2017 року, посвідчений в.о. старости с.Бобівці Сторожинецької міської ради і зареєстрований в реєстрі за № 11. Вказаний заповіт є чинним, наступних заповітів ОСОБА_7 не складав, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03 лютого 2025 року № 79935380.

В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 23 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Лосік І.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 45/2024.

11 липня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Лосік І.В. із заявою про відмову від спадщини за заповітом, внаслідок чого частка у спадщині, яку він мав право прийняти, перейшла до іншого спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1 .

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Крім позивача, є три спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця ОСОБА_7 відповідачі по справі.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить додана до позову належним чином засвідчена заява.

Взагалом ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння 1/6 як її частка у майні колишнього колгоспного двору + 2/6 як спадщина за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_7 + 3/6 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається із: житлового будинку літ.«А», погрібу літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», огорожі під №№ 1-2, криниці під № 3, вигрібної ями під № 4 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, визнання позову відповідачами, відмови їх від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за заповітом підлягають задоволенню.

На підставі ст. 120, 123 ЦК Української РСР (1963 р.), ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 197, 315, 259, 268, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А», погрібу літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», сарая літ.«К», гаража літ.«Л», огорожі під №№ 1-2, криниці під № 3, вигрібної ями під № 4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: