ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2096/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О. Ф.

з участю секретаря судового засідання Кушнір А. А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Лимич Л. Г.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з даним позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач, КМР) про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 15 квітня 2006 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Спільних дітей в шлюбі не було. Проживали з чоловіком вдвох у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Задля економії витрат на комунальні послуги було вирішено не реєструвати її місце проживання у вказаній квартирі. У 2009 році вирішили з чоловіком припинити стосунки та розірвали шлюб. Після цього зустрічалася з іншим чоловіком, від якого народила дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком дитини перестали проживати рвзом та припинили стосунки в 2013 році. З 01 січня 2014 року позивач з сином переїхала до свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 в його квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає по сьогоднішній день. З ОСОБА_3 не реєстрували нового шлюбу, проте проживали повноцінно сім`єю як чоловік та дружина, вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільно несли витрати на утримання житла та його ремонт, мали взаємні права та обов`язки, разом святкували всі свята та їздили відпочивати. ОСОБА_3 не маючи власних дітей тепло прийняв сина позивача, ставився до нього як до рідного. Влітку 2021 року дізналися про існування у чоловіка тяжкої хвороби - цироз печінки, яка стрімко прогресувала. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина до якої входила оформлена на нього квартира АДРЕСА_1 . Позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Ю. Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 23 лютого 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Ю. Г. в спадкововму реєстрі зареєстровано спадкову справу № 72050082. Проте, 30 квітня 2024 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як зазначено в постанові підставою для відмови стало, що на підтвердежнняфактів родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем документів нотаріусу не надано.

На підставі наведеного позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 01 січня 2014 року по 17 жовтня 2023 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 15.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунув вказані недоліки.

Ухвалою суду від 22.11.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

03.01.2025 від представника відповідача КМР надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо позовних вимог. зазначає, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення з ним прав та обов`язків подружжя. Подані позивачем копії квитанцій про сплату за спожитий газ, електроенергію, водопостачання датовані червнем, липнем, вереснем та жовтнем 2024 року, тобто після смерті ОСОБА_3 . За період зазначений позивачем з 01.01.2014 по 17.10.2023 ОСОБА_3 не виявив бажання щодо державної реєстрації шлюбу з позивачем для забезпечення стабільності відносин між ними та ОСОБА_1 , охорони прав та інтересів їх як подружжя, а також щодо реєстрації місця проживання позивача в квартирі АДРЕСА_1 або відчуження вказаної квартири на користь позивача. Отже, позивачем не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України, які б свідчили про факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

20.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що доказами наданими суду позивачкою для підтвердження факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка є численні спільні фотокартки, з них проглядаються багаторічні життєві етапи сім`ї ОСОБА_1 від романтичних подорожей удвох на курорти, спільного виховання дитини та святкування сімейних свят до догляду позивачкою за хворим чоловіком, коли він вже перебував в безпорадному стані та його поховання. Крім того надано квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, чеки з магазинів про купівлю сім`єю побутової техніки, документи, які підтверджують організацію позивачкою кремації та поховання ОСОБА_3 , організацію нею поминальних заходів, здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , органами юстиції за заявою позивачки. Також позивачкою заявлено клопотання про виклик та допит свідків, які можуть підтвердити факт проживання позивачки з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка. Просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 22.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 22.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив, відповідно до ст. 179 ЦПК України.

Ухвалою суду від 22.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено заяву позивача про виклик свідків, повідповідно до ст. ст. 90-91 ЦПК України.

Ухвалою суду від 22.01.2025, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Георгіївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №72050082 (номер у нотаріуса 3/2024) щодо спадкодавця - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.01.2025 на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Георгіївни надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 3/2024, відкритої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 18.02.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, суд керуючись ч. 2 ст. 127 ЦПК України поновив строк на подачу вказаного клопотання та керуючись ст. 83 ЦПК України задовольнити клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 18.02.2025 представник позивача надав пояснення, позовну заяву підтримав в повному обсязі, всі обставини та доводи викладені у позові, вказав, що вони жили як звичайна сім`я є безліч фото в матеріалах справи, жодних інших шлюбів у позивача не було. У 2021 році позивач дізналася про хворобу чоловіка, у жовтні 2023 року він помер. Після його смерті позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, але отримала відмову. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає.

У судовому засіданні 18.02.2025 представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову, основні заперечення виклала у відзиві, КМР не порушує права позивача, просила відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 18.03.2025 позивач повідомила, що знайома з ОСОБА_3 давно, вони були одружені, проте розлучилися, тому що не могла мати від нього дітей. Потім одружилася з іншим чоловіком та народила дитину з другим чоловіком теж розлучилася. Після цього етапу зрозуміла, що має почуття до ОСОБА_3 і вони почали жити разом, виховувати дитину, як звичайна сім`я. ОСОБА_3 захворів у 2021 році на цироз печінки, він різко почав втрачати вагу йому ставало гірше, у ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Батько та мати у ОСОБА_3 померли, інших родичів у нього немає. Після його смерті звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову.

У судовому засіданні 18.03.2025 було допитано свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила суду, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вона проживає у сусідній квартирі АДРЕСА_3 , вони проживали певний час разом потім ОСОБА_1 пропала, а потім повернулася з дитиною, вони жили як сім`я ОСОБА_3 любив ОСОБА_1 і сина, інших жінок поруч з ним вона не бачила, у квартирі проживає на даний час ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_1 ОСОБА_3 хворів, спочатку кульгав потім різко схуд, догляд за ОСОБА_3 здійснювала ОСОБА_1 та її мати, інших родичів ОСОБА_3 ніколи не бачила.

У судовому засіданні 18.03.2025 було допитано свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повідомив суду, що знайомий з ОСОБА_3 ще з нульових років, вони були друзі, на якомусь святі ОСОБА_3 познайомив його з ОСОБА_1 , інших жінок у ОСОБА_3 не було, у ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово зателефонувала ОСОБА_1 та попросила допомогти винести ОСОБА_3 до шкидкої, вона казала, що ОСОБА_3 хворіє. Свідку не було відомо чи перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у шлюбі, проте вони ходили з обручками.

У судових дебатах 10.04.2025 позивач та представник позивача просили задовольнити позов.

У судових дебатах представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисань С. С., зареєстровано в реєстрі за № 2382 та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвертаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 001394 від 11.08.2005 (а. с. 16-17).

15 квітня 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрції шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 13).

21 липня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали шлюб у відідлі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного упраління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, у віці 53 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Централньного міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 18).

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 75957489 від 23.02.2024, приватним нотаріусом Тарасовою Ю. Г. зареєстровано спадкову справу за № 72050082, номер у нотаріуса 3/2024 (а. с. 23).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тарасової Ю. Г. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за зконом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою приватного нотаріуса Тарасової Ю. Г. від 30.04.2024 № 60/02-31 відмовлено у вчинення нотаріальної дії, оскільки заявником не надано документів на підтвердження фактів родинних відносин (а. с. 24).

У відповідності до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

За змістом ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування в даній справі є встановлення двох юридичних фактів:

- проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем;

- тривалість такого проживання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається лише на докази, які виникли після смерті спадкодавця, а саме: квитанції про оплату комунальних послуг та договір № СО/871 на сервісне обслуговування газового обладнання підвищеної складності укладеного з АТ «Київгаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

З попії чеків наданих позивачем не можливо встановити, що саме позивач купувала вказану техніку і саме у квартиру за ардесою: АДРЕСА_1 .

З ксерокопії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Будь-яких інших письмових доказів, які б вказували на те, що позивач та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні було допитано двох свідків, проте суд не може ґрунтувати свої висновки лише на показаннях свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю, оскільки покази свідків не є достатніми доказами про наявність сім`ї в розумінні ст. 3 СК України.

Для встановлення факту спільного проживання показання свідків не можуть бути єдиною підставою. На це звернув увагу Верховний Суд при розгляді справи № 343/1821/16-ц від 16 січня 2019 року та в № 129/2115/15-ц від 14 лютого 2018 року.

У постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 Верховний Суд зазначив, що показання свідків та спільні фотографії не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність усталених стосунків, взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї.

Однак, матеріали справи не містять письмових доказів вселення до спадкодавця та проживання з ним не менш як п`ять років, про сплату комунальних платежів (відповідно до кількості проживаючих осіб), ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного придбання майна у спільну сумісну власність, взаємних прав та обов`язків, купівлі майна для спільного користування тощо.

Позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є його процесуальним обов`язком у силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України.

Допустимих, достатніх, належних та переконливих доказів спільного проживання на підтвердження своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до дня його смерті позивачем не надано.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В пункті 45 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»), проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Аналізуючи зазначені норми права, роз`яснення Верховного Суду, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, з`ясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», вважаю, що позивачем не доведено наявності усіх наведених вище фактів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факти, які б свідчили про факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що всупереч вимог процесуального закону позивачем не представлено суду достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також те, що позивач не довела з посиланням на належні, допустимі, достатні та достовірні докази, суд приходить до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Позовна вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є похідною від вимоги про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а відтак цю частину позовних вимог суд також вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 142, 200, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: