Єдиний унікальний номер: 448/39/24
Провадження № 2/448/37/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

25.04.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - адвокат Павленко С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №210309-001 від 09.03.2021 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №210309-001 від 09.03.2021 року, який було підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором W95368 (09.03.2021 14:39:02). Невід`ємною частиною цього договору є внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс» (п.9.3 кредитного договору). Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

Вказує, що відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 29 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені даним договором. Згідно п.2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії Договору згідно графіку, передбаченого договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань.

Стверджує, що позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 29 000 грн.,які було перераховано на банківський рахунок позичальника у розмірі 26 825грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті становить 2 175 грн. Доказом перерахування відповідачці коштів є копія платіжного доручення №491 від 09.03.2021р. на перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 . Строк дії договору до 09.03.2022р.

Зазначає, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору, відповідачка як позичальник мала зробити дванадцять щомісячних платежів, які повинна була вносити щомісячно до 9 числа відповідного місяця включно, однак така всупереч чинному законодавству та умовам Кредитного договору належним чином покладені на неї зобов`язання не виконала, порушила умови Кредитного договору і має прострочену заборгованість, що станом на 07.08.2023р. складає 82 175 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 24 150 гривень, прострочена заборгованість за процентами в сумі 55 850 гривень, строкова заборгованість за процентами 2 175 грн.

Також сторона позивача зазначає, що у зв`язку із невиконанням відповідачкою ОСОБА_1 умов кредитного договору, 25.08.2023р. на адресу відповідачки було скеровано вимогу про дострокове погашення заборгованості, надавши останній можливість добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість. Проте відповідачка таку вимогу не виконала.

За таких підстав представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №210309-001 від 09.03.2021 року за період із 09.03.2021р. по 07.08.2023р. в розмірі 82 175 (вісімдесят дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень. Крім того, у позовній заяві сторона позивача просила стягнути з ОСОБА_1 суму понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору в розмірі 2684 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

ІІ. Позиція учасників справи.

У судове засідання представник позивача - адвокат Павленко С.В. не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якій такий просив здійснювати розгляд даної справи у відсутності сторони позивача з вказівкою на те, що вони підтримують заявлені позовні вимоги та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подавала. На електронну адресу суду 14.03.2024р. надійшло заперечення, адресоване від ОСОБА_1 , а 28.03.2025р. з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла заява, адресована від ОСОБА_1 , на яких наявні лише графічні зображення підпису особи без накладеного кваліфікаційного електронного підпису. У поданих документах така покликається на обставину самостійного виховання нею двох дітей, тяжку хворобу та неможливість сплатити кредит, а також додає додатки, які викладені іноземною мовою без перекладу наукраїнську мову. З урахуванням тієї обставини, що на поданих документах не був накладений кваліфікований електронний підпис у розумінні чинного законодавства, то наведене свідчить про відсутність можливості ідентифікувати особу, що їх подала.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 10.01.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши усі надані докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходить із такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 210309-001, за умовами якого ТОВ «Кредитсервіс» надало відповідачці кредит в сумі 29 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності.

Кредитний договір №210309-001 від 09.03.2021р. було підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W95368 (09.03.2021 14:39:02).

У договорі зазначено, що строк дії договору становить до 09 березня 2022 року.

Відповідно до п.2.2 договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії договору згідно графіку, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.9.3. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил.

09 березня 2021 року відповідачкою також був підписаний паспорт кредитного продукту «12 місяців», в якому вказані умови кредитування: сума кредиту 29 000 грн., строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка - 97,5 % річних, спосіб надання кредиту - безготівковий. Своїм підписом відповідачка підтвердила, що вона отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів №491 від 09 березня 2021, на рахунок відповідачки, зазначений нею в кредитному договорі, кредитодавцем були перераховані кошти.

24 серпня 2023 року ТОВ «Кредитсервіс» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомило про розмір заборгованості, відповідальність за порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та необхідність сплати наявної заборгованості в розмірі 82 175 грн.

Як убачається з розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором №210309-001 від 09.03.2021р., заборгованість ОСОБА_1 станом на 07 серпня 2023 року не погашена, залишок заборгованості складає 82 175 грн., з яких: 24 150 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 55850 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 2175 грн. - строкова заборгованість за процентами.

Відповідно до умов кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та оплату процентів згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.3.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору, плата за користування кредитом, вказана в договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти, вказані у договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника.

Відповідно до п.3.3. кредитного договору, загальна вартість кредиту зазначена на першій сторінці договору. Частка основної суми та процентів в цій фіксованій сумі розраховується кредитодавцем згідно умов кредиту зазначені на першій сторінці договору. Останній платіж коригується, виходячи із залишку основної суми та несплачених процентів.

Відповідно до п.3.4. кредитного договору, процентна ставка за цим договором є фіксованою.

Згідно п.3.7. кредитного договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 3.7.1. у першу чергу сплачуються прострочені до повернення проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 3.7.2. у другу чергу сплачуються проценти за користування кредитом та сума кредиту; 3.7.3. у третю чергу сплачуються пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору.

Пунктом 3.8 Договору передбачено, що у разі, якщо протягом 7 календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи з терміну кредитування, кредит не був повністю погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та не повний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту на умовах договору.

Отже, підписанням зазначеного Кредитного договору відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена позивачем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

V. Застосовані норми права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 1 та ч. 2 ст.639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

VI. Висновки суду.

В даній справі встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням електронного підпису.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог було надано суду паперову копію електронного договору, що відповідає приписам ч.3 ст.100 ЦПК України.

Кредитний договір підписаний відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з приписами ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано та не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з внутрішніми правилами, відповідачці не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Таким чином, факт підписання договору відповідачкою свідчить і про її попереднє ознайомлення з текстом внутрішніх правил. Інакше договір про надання коштів у позику між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 не був би укладений.

Отже, підписанням кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 підтвердила укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах.

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №491 від 09 березня 2021р.

Крім того слід зазначити, що відповідачка 02.04.2021р., 05.05.2021р. та 14.07.2021р. року вносила платежі в сумах 4600 грн., 4600 грн. та 700 грн., що також свідчить про її обізнаність з умовами договору.

Відтак, суд вважає, що стороною позивача доведено факт виникнення зобов`язальних відносин між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 , оскільки сторони при укладенні договору належним чином узгодили обставини та відповідний розмір відсоткової ставки.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.

Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідачкою не надано відзиву на позовну заяву та доказів на спростування доводів позивача, в тому числі розрахунків заборгованості.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що п.3.8 кредитного договору від 09.03.2021р. передбачено право нараховувати проценти після закінчення строку кредитування до повного погашення позичальником кредиту. Відповідачка з позовом про оспорювання умов кредитного договору не зверталася, а тому в силу презумпції правомірності правочину п.3.8 договору є дійсним. Оскільки договір та його умови в судовому порядку не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 18.01.2022р. у справі № 910/17048/17 зроблено правовий висновок про правомірність нарахування процентів за користування кредитом по день фактичного повернення, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, з урахуванням погодження вказаної обставини у Кредитному договорі (абзаци 122-124).

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 684 гривень, що підтверджується поданим позивачем платіжним дорученням №4792 від 08.09.2023р.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 2 684 гривень.

Щодо витрат на правничу допомогу, то з даного приводу суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Сторона позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., які підтверджуються доданими до позовної заяви: Договором про надання правової допомоги за №25-01/2023 від 25.01.2023 року; актом приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 11.04.2023 року; актом приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023р.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

За наведених обставин та те, що до суду станом на час розгляду судом даної позовної заяви зі сторони відповідачки ОСОБА_1 не надходило жодних заяв і клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд вважає необхідне стягнути з останньої понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №210309-001 від 09.03.2021 року за період із 09.03.2021р. по 07.08.2023р. в розмірі 82 175 (вісімдесят дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні сплаченого судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень витрат, понесених ними на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.04.2025р.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Євгена Коновальця, буд.36-Д, приміщення 65-з;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженка с.Шпаково Новомиргородського району Кіровоградської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак