Справа № 151/134/25
Провадження №2/151/111/25
29 квітня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог : приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Пригуза С.Д. у судове засідання не з`явилися, однак ОСОБА_2 згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" у судові засідання призначені на 20.03.2025 та 29.04.2025 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток до електронної скриньки відповідача. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. у судові засідання призначені на 20.03.2025 та 29.04.2025 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повісток за адресою зазначеною у позовній заяві, рекомендовані повідомлення повернулися без вручення адресату, з відміткою ''за закінченням терміну зберігання'' та "адресат відсутній за вказаною адресою". Заяв та клопотань до суду не подала.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повістки до електронної скриньки ОСОБА_3 . Заяв та клопотань до суду не подав.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1470, про звернення стягнення з ОСОБА_1 ,яка є боржником за кредитним договором №813415-А від 22 лютого 2020 року укладеним нею та ТОВ "СС ЛОУН'', яким на підставі Договору відступлення прав вимоги є ТОВ ''Фінфорс''. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 травня 2020 року по 18 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 11 310 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 310 гривень (а.с.14)
24 лютого 2021 року приватним виконавецем виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64625735, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінфорс'' заборгованість в розмірі 11 310 гривень та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1 131 гривня. (а.с.11-12)
Представник позивачки адвокат Пригуза С.Д. в позовній заяві зазначив, що нотаріус не перевірив безспірності заборгованості, що на його думку, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Перевіряючи дотримання вимог законодавства щодо підстав видачі приватним нотаріусом Головкіною Я.В. оскаржуваного виконавчого напису, суд дійшов висновку про наявність порушення закону при його видачі з огляду на наступне.
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 .
Згідно із ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно із ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким повинен керуватись нотаріус.
Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений.
Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст.87 Закону України "Про нотаріат" та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.
Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитному договору, за яким боржником допущено прострочення платежів, вже не чинні, та не врахував, що у сторін можливий спір щодо розміру заборгованості.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону україни "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Також не встановлено, що при вчиненні напису нотаріусом отримано від ТОВ "Фінфорс" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірними.
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ТОВ "Фінфорс", до якого перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги, позивачу направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем суми заборгованості, пред`явленої до стягнення.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Наведена правова позиція сформована Верховним Судом, яка викладена у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Головкіна Я.В. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останньою суду не надано. Крім того, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно квитанції №12 від 12.12.2024 в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, статтями 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 273, 354, 355 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1470 від 18 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості за кредитним договором №813415-А від 22 лютого 2020 року у сумі 11 310 (одинадцять тисяч триста десять) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору за подання до суду позову.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Треті особи без самостійних вимог:
Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (місцезнаходження : АДРЕСА_2 )
Суддя Людмила ТОКАРЧУК