Провадження №: 2/336/224/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, -

без участі сторін та їх представників,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначає, що він є рідним дядьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини з 2013 року свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню свого сина, разом з дитиною не проживає. Після 2013 року піклувалася про дитину бабуся - ОСОБА_5 . Батько дитини хоча й проживав разом з сином та своєю матір`ю за однією адресою, однак свої обов`язки щодо виховання та розвитку дитини не виконував, не піклувався про його здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечував здобуття дитиною освіти, не цікавився її успіхами, матеріально не утримував, а навесні 2023 року виїхав з зареєстрованого місця проживання з новою родиною і з тих пір життям дитини не цікавиться. У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився без батьківського піклування, наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 29.12.2023 тимчасово було влаштовано до родини ОСОБА_1 . Оскільки відповідачі навмисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не виявляють інтересу до існування свого сина, не цікавиться його долею, не піклується про його розвиток, матеріально не утримують, разом з сином не проживають, в підготовці до самостійного життя участі не приймають, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22 липня 2024 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

12.08.2024 на Електронну адресу (eMail) суду та 16.08.2024 поштою до суду надійшов висновок служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 09.08.2024 про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

23.09.2024 до суду надійшов висновок Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, від 17.09.2024 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10.10.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

01.04.2025 до суду надійшов висновок Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, від 01.04.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18.12.2024 року постановлено витребувати інформацію із Адміністрації Державної прикордонної служби України (адреса: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) та із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601) інформацію із баз даних Державної прикордонної служби України про осіб, які перетнули державний кордон про перетинання державного кордону України за період з 21.09.2016 року по теперішній час громадянами України: 1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; 2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

20.01.2025 на виконання ухвали суду 18.12.2024 від Адміністрації Державної прикордонної служби України до суду надійшла інформація із бази даних Державної прикордонної служби України про осіб, які перетнули державний кордон про перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_2 .

В судових засіданнях позивачОСОБА_1 та його представник адвокат Головіна І.О. пред`явлений позов підтримали повністю вказавши, що відповідачі тривалий час не виконують свої батьківські обов`язки, з дитиною разом не проживають, не піклується про його життя та розвиток, не надають матеріальної допомоги. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вказуючи про існування підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи розгляду справи повідомлявся судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв щодо розгляду справи за його відсутності не направив. Від нього на електронну адресу надійшла заява в якій він не заперечує щоб його було позбавлено батьківських прав відносно сина.

Відповідачка ОСОБА_3 у судові засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи розгляду справи повідомлялася судовими повістками, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв щодо розгляду справи за її відсутності не направляла.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Представник третьої особи третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, з урахуванням висновку вважає за доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області направила до суду заяву про розгляд справи без їх участі враховуючи наданий висновок від 09.08.2024 року №667.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району направила до суду заяву про розгляд справи без їх участі в якій просить прийняти рішення в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відповідачка відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 з 18.08.2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду від 08.04.2013 року.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим повторно 14.08.2015 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

21.09.2016 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8 та її прізвище було змінено на « ОСОБА_9 » (актовий запис №310 складений Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21.09.2016).

Наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 29.12.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишився без батьківського піклування, тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_1 .

З характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої закладом дошкільної освіти (центром розвитку дитини) «Надія» Запорізької міської ради вбачається, що з 01.09.2013 по 20.07.2014 відвідував заклад. Інформація про матір невідома. Батько проживав разом з дитиною, але протягом навчання заклад не відвідував, не виявляв інтерес до розвитку дитини. Вихованням ОСОБА_10 займалася бабуся - ОСОБА_5 та його рідний дядько ОСОБА_1 , активно спілкувався з вихователями з приводу розвитку, регулярно відвідував батьківські збори, цікавився життям дитини.

Відповідно до характеристики наданою Запорізькою гімназією №4 Запорізької міської ради, учню 9-В класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він навчався з першого класу, його вихованням займалася бабуся, яка систематично цікавилася навчанням дитини та відповідально ставилась до його виховання. Надавала посильну допомогу класному керівнику.

З листа ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти» Запорізької обласної Державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти» Запорізької обласної Державної адміністрації за професією «Електрозварник, слюсар з металоскладальних робіт». Батько дитини за весь період навчання жодного разу не спілкувався з керівництвом групи та не цікавився успіхами сина в навчанні, його здоров`ям, на які кошти живе дитина де вона перебуває. Мати дитини покинула дитину у ранньому віці ОСОБА_10 , не цікавиться життям сина, жодного разу не телефонувала. На даний час ОСОБА_4 опікується сім`я - ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , з якими ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . Вони часто проводять час разом і тому їй відомо, що ОСОБА_13 займається вихованням ОСОБА_10 ще з малечку та водив його до дитячого садочку. На даний час дитину виховують разом ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , матеріально забезпечують, піклуються про його навчання, готують до самостійного життя. Мати дитини ніколи не бачила, батька бачила, але давно. При ній ОСОБА_10 ні коли не спілкувався ні з ким з батьків.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. ОСОБА_10 проживає в її родині та саме вони вже тривалий час піклуються про нього як про свою дитину, матеріально утримують, допомагають з навчанням. Мати дитини разом з дитиною не проживає багато років. Батько після початку війни виїхав до Німеччини. Іноді ОСОБА_10 з ним спілкується по телефону, а з матір`ю стосунки взагалі не підтримує. На даний час дитина залишилася в прифронтовому місті без батьківського піклування, потребує реєстрації місця проживання та постановки на військовий облік як призовника, але без участі батьків вони не можуть це зробити.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав своїх батьків : матері ОСОБА_3 та батькаОСОБА_2 , при цьому пояснив, що мати майже не пам`ятає та в востаннє її бачив коли йшов в перший клас на першому дзвонику. Протягом всіх цих років мати з ним не спілкувалася, не вітала зі святами, матеріально не утримувала, його успіхами не цікавилася. Батько також не цікавиться його життям та матеріально не утримує та з початку 2023 року з ним не проживає.

З висновку служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 09.08.2024 про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4Служба у справах дітей Павлоградської міської ради на виконання що для перевірки фактів, з`ясування обставин справи спеціалістами служби у справах дітей Павлоградської міської ради була проведена відповідна робота, здійснений терміновий виїзд в кв. АДРЕСА_4 . Під час неодноразового комісійного виїзду та опитування сусідів, було з`ясовано, що за вищевказаною адресою гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з березня 2022 року не проживає. Місце знаходження батька гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідоме. Неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не задекларований в жодних лікувальних закладах міста Павлограду та не числиться у складі контингенту здобувачів освіти закладів загальної середньої освіти. Відсутність матеріалів стосовно батьків та інформації про їх місцезнаходження унеможливлює надання висновку органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з висновком від 17.09.2024, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновку від 01.04.2025 вбачається, що Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, вваж є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 641/2867/17-ц від 06.05.2020 року.

Згідно з положенням пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішеннях від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України» та від 01.07.2017 року у справі «М.С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом, відповідно до Постанови Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Однак, в даному випадку, викладені у висновку обставини підтверджуються дослідженими доказами, тому суд враховує надані висновки про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто природніх прав, наданих батьком щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи доведено дослідженими судом доказами та заслуханими поясненнями сторін справи.

Отже, суд вважає за можливе позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий висновок відповідає інтересам дитини, а батьки дитини ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, а саме тривалий час не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з ним, разом не проживають та не здійснював заходів щодо зміни своєї поведінки та прояву зацікавленості у власній дитині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 34, .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, місцезнаходження: вул. Чумаченка, 32, м. Запоріжжя, .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - районна адміністрація Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, місцезнаходження:вул. Соборна 42-а, м. Павлоград, Дніпропетровської області, .

Суддя Н.С. Звєздова