КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2025року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/18407/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Слободянюк А.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8562/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу, подану в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року по справі за скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко Вадим Валерійович, на дії приватного виконавця -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року скаргу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Хоменко В.В., на дії приватного виконавця, повернуто без розгляду(а.с. 23-24).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 21 лютого 2025 року начальник відділу стягнення Київського регіону управління стягнення заборгованості регіональної мережі департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення Кулініч О.В. звернувся в інтересах АТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з апеляційною скаргою (а.с. 34-40).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року витребувано матеріали цивільної скарги (а.с. 43).

21 квітня 2025 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 22 квітня 2024 року передана судді-доповідачу.

Однак, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Згідно з ч. 2 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції - з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, з 01 січня 2018 року представництво в судах апеляційної інстанції у справах, провадження в яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У частині другій статті 60 ЦПК України містяться винятки, коли представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, а саме під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи).

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду зі скаргою на на дії приватного виконавця, в якій просило: визнати постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.01.2024, винесену приватним виконавцем Хоменком В.В. неправомірною та скасувати її; визнати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 10.08.2022 винесену приватним виконавцем Хоменком В.В. неправомірною та скасувати її; відновити виконавче провадження № НОМЕР_1, зазначивши в постанові про відкриття виконавчого провадження «Стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 9 610,11 доларів США», замість «Стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 264 622,96 грн.»; зобов`язати приватного виконавця Хоменка В.В. здійснити стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 у відповідності до рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 752/18407/15-ц від 06.02.2017 та стягнути з ОСОБА_1 залишок заборгованості у розмірі 2 558,24 доларів США та судових витрат в розмірі 6 295,77 грн. (а.с. 2-3).

Отже, дана справа не віднесена до малозначних, а відтак представником у цій справі може бути лише адвокат або особа в порядку самопредставництва.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу подано та підписано начальником відділу стягнення Київського регіону управління стягнення заборгованості регіональної мережі департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення Кулініч О.В. (а.с. 36)

До апеляційної скарги долучено довіреність, якою АТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», в особі голови правління ОСОБА_2 уповноважив начальника відділу стягнення Київського регіону управління стягнення заборгованості регіональної мережі департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення Кулініч О.В. вести справи та представляти інтереси АТ «Ощадбанк» (а.с. 37-39).

Перевіривши відомості в Єдиному реєстрі адвокатів України, судом встановлено, що Кулініч О.В. до Єдиного реєстру адвокатів України не внесений, відомості про нього в реєстрі відсутні.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга підписана представником, який діяв на підставі довіреності без надання доказів на підтвердження того, що він має статус адвоката.

Разом з тим, до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження повноважень Кулініч О.В. діяти в інтересах АТ «Державний ощадний Банк України» в порядку самопредставництва, адже його повноваження діяти у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), проте, у суду відсутня така інформація.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Отже, до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували повноваження Кулініч О.В. діяти від імені АТ «Ощадбанк» в Київському апеляційному суді.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З огляду на наведене вище, оскільки до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Кулініч О.В. у даній справі має право відповідно до закону представляти АТ «Державний ощадний Банк України» у якості представника за довіреністю як адвокат або в порядку самопредставництва, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що апеляційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати, а тому згідно з п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України за своїм підписом або подану через представника.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 185, п. 1 ч. 5 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу, подану в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова