Дата документу 21.04.2025
Справа № 337/3187/22
Провадження № 2/334/743/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2022 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду з Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В первісному позові посилалися на те, що 11.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, між сторонами підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Станом на 08.10.2021 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу сягнуло 90 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою, тому банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про необхідність погашення заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, тому кредит 26.01.2022 року став у формі «на вимогу».

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 11.01.2022 року становить 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням прав та інтересів позивача.

Прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.03.2020 року станом на 11.01.2022 року у розмірі 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., та стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн., в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечують проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення судом.

18.01.2023 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року станом на 11.01.2022 року в сумі 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн., а всього 83425,97 грн.

17.12.2024 року ухвалою суду заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2023 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.12.2024 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Працевитий Г.О. з зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним.

В зустрічному позові посилалися на те, що у 2020 році ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання картки для видаткових операцій. Оскільки відділень вказаного банку немає, то для реєстрації та обумовлення можливості забрати фізичну картку потрібно встановити мобільний застосунок та вказати точку для отримання картки. ОСОБА_1 встановив мобільний додаток та замовив видачу картки на мобільній точці. Метою отримання картки було відкриття поточного рахунку. Вказані обставини щодо отримання картки на мобільній точці АТ «Універсал Банк» не заперечуються.

На мобільній точці АТ «Універсал Банк» після пред`явлення особистих документів ОСОБА_1 отримав конверт із запечатаною картою «Монобанк». ОСОБА_1 використовував вказану карту виключно як поточний рахунок для здійснення випадкових операцій. З наданих по справі доказів вбачається, що нарахування заборгованості здійснювалось на підставі анкети-заяви від 11.03.2020 року та Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк від 27.11.2021 року. ОСОБА_1 не підписував жодних документів при отриманні картки. Надані АТ «Універсал Банк» докази, які містять підпис ОСОБА_1 , не відповідають дійсності.

На підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надано суду документи: Фото-копія анкети заяви до Договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року; Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк від 27.11.2021 року; Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Монобанк. Також додатково в поясненнях Банком долучені фото ОСОБА_1 разом з власним паспортом.

Позивач за зустрічним позовом не заперечує факт надання документів представнику Банку перед отриманням картки, однак, жодних документів на мобільній точці видачі карти ОСОБА_1 не підписував.

У додаткових поясненнях представником Банку зазначається щодо подібності підпису ОСОБА_1 у паспорті та на доданому до суду доказі: Фото-копії анкети заяви до Договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки підпис на анкеті-заяві не належить позивачу за зустрічним позовом, що прослідковується візуально, тому ОСОБА_1 звертається до суду з вказаною зустрічною позовною заявою.

Підпис, що міститься на анкеті-заяві від 11.03.2020 року не належить відповідачу за первісним позовом. Оскільки ОСОБА_1 не підписував ані анкету-заяву від 11.03.2020 року, ані Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк від 14.02.2020 року - вказане свідчить про відсутність волевиявлення сторони договору позики, що свідчить про його недійсність.

Прохали визнати недійсною анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року, підписану нібито між представником АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , в разі неявки позивача або його представника в судові засідання справу розглянути без їх участі.

06.01.2025 року до суду звернувся представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. з відзивом на зустрічну позовну заяву, в якому посилали на те, що до позову були додані наступні докази, що підтверджують факт укладення Договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року: Копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Витяг з Умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк, Витяг з Тарифів за карткою Монобанк.

Відповідач за первісним позовом підтверджує, що у 2020 році він звернувся до АТ "Універсал Банк" маючи на меті отримання картки для видаткових операцій. Також він підтверджує, що встановив мобільний додаток Монобанк на власний смартфон, замовивши через нього видачу картки. Після чого на мобільній точці АТ "Універсал Банк" пред`явив особисті документи, зокрема паспорт (фото Клієнта з паспортом на точці видачі наявне в матеріалах справи) та отримав конверт з банківською карткою.

При цьому видача картки та відкриття рахунку Банком не здійснюється без укладення відповідного Договору про надання банківських послуг Монобанк, для чого Клієнт зокрема завжди підписує Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Факт відкриття рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 підтверджується Довідкою про наявність рахунку, а факт користування рахунком та встановленим кредитними лімітом підтверджується Деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку.

З наданої Анкети-заяви вбачається, що Відповідач підписав її власноручно 11.03.2020 року під час отримання картки за адресою: АДРЕСА_1 . Також в матеріалах справи наявне надане Банком фото Відповідача разом з ID карткою, зроблене 11.03.2020 року на точці видачі картки, що є місцем підписання Анкети-заяви, а також фото ID Клієнта при отриманні карти. Згідно змісту Анкети-заяви Ідентифікацію та верифікацію Клієнта виконав ОСОБА_2 , вказана особа власним підписом підтвердила, що надані клієнтом документи перевірені в його присутності на чинність (дійсність) та наведені вище копії відповідають оригіналу, також засвідчив справжність підпису на Анкеті-заяві, який зроблено ОСОБА_1 в його присутності. Крім того підпис Відповідача у Анкеті-заяві візуально відповідає його відпису на ID картці. Немає підстав говорити про те що Анкета-заява не була підписана ОСОБА_1 .

У пункті 1 підписаної Відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Монобанк), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, складають Договір про надання банківських послуг. Також тут зазначається, що підписуючи Анкету-заяву Відповідач: підтверджує отримання примірника Договору в Мобільному додатку Монобанк; підтверджує ознайомлення та згоду з умовами Договору; зобов`язується виконувати умови Договору та підтверджує надання йому інформації передбаченої ч.2 ст.12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку.

Згідно п.3 Анкети-заяви до Договору Відповідач погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Таким чином відсоткова ставка встановлена та погоджена Відповідачем безпосередньо в підписаній ним Анкеті-заяві.

У п.8 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування визначено, що для Чорної картки Монобанк сума кредиту становить до 100 тис грн., базова процентна ставка 3,1% в місяць, пільговий період до 62 днів, пільгова процентна ставка: 0,00001, комісія за зняття грошових коштів: 4% від суми зняття, погашення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості, але не менше 100 грн., 44,12% - реальна річна процентна ставка.

Довідка про наявність рахунку та Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту підтверджують факт відкриття рахунку, отримання Відповідачем банківської картки та встановлення кредитного ліміту та є належними, допустимими та достатніми доказами.

Відповідно виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт Боржника складає 40000 грн., баланс складає (мінус) 40944.97 грн., тобто заборгованість складає 80944.97 грн.

Крім того, Відповідачем було оформлено 4 заяви послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 33060,02 грн. (15678,40 + 10080,72 + 4180,90 + 3120,00). Заяви Клієнта про отримання додаткових послуг подані в рамках наявного Договору про надання банківських послуг та ґрунтується на Умовах і правилах обслуговування, що є його складовою. Зазначені розстрочки мають безпосереднє відношення до справи, оскільки сума непогашених власними коштами розстрочок є частиною заборгованості по карті № НОМЕР_3 , Рахунок № НОМЕР_2 , щодо якої Банк звертається до суду з метою стягнення заборгованості.

Відповідно виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою Боржником проведено поповнень рахунку на суму 64443.82 грн., зроблено витрат по картці на суму 145388.79 грн., отже, сума неповернутих коштів становить 80944.97 грн.

Прохали 1) задовольнити первісний позов; 2) відмовити у задоволенні зустрічного позову.

19.02.2025 року ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів - прийнято до судового розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

03.04.2025 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 : адвокат Працевитий Г.О. з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи підпису, накладеного на анкету-заяву №б/н від 11.03.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк».

03.04.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 21.04.2025 року.

04.04.2025 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 : адвокат Працевитий Г.О. з клопотанням про залишення клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи підпису, накладеного на анкету-заяву №б/н від 11.03.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк», - без розгляду.

21.04.2025 року представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, у позові не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника.

21.04.2025 року ОСОБА_1 та його представник: адвокат Працевитий Г.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, відзив на позов не подали.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області народився ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_5 від 26.10.2017 року, та відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 04.10.2022 року.

Фактичне місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , що підтверджується копією довідки, виданої 31.05.2023 року ОСББ «Калнишевського-14».

11.03.2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Згідно з Тарифами Чорної картки Monobank та Паспорту споживчого кредиту Чорної картки Monobank визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами: пільгова процентна ставка 0,00001% річних, базова процентна ставка 3,1% в місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості), збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості), реальна річна процентна ставка 44,26% річних.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Згідно довідки про наявність рахунку АТ «Універсал Банк» від 04.12.2024 року ОСОБА_1 має рахунок № НОМЕР_1 , тип рахунку Чорна картка, валюта рахунку UAH, статус картки активна до 09/24.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту АТ «Універсал Банк» від 04.12.2024 року ОСОБА_1 11.03.2020 року встановлено кредитний ліміт 25000 грн., 20.06.2020 року встановлено кредитний ліміт 40000 грн.

Також, ОСОБА_1 скористався послугою «Транзакція в розстрочку», що підтверджується: 1) заявою клієнта № N20.30. від 31.07.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 15678,40 грн., строком на 10 міс., розмір щомісячного платежу 1865,73 грн.; 2) заявою клієнта № N20.30. від 05.08.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 10080,72 грн., строком на 10 міс., розмір щомісячного платежу 1199,61 грн.; 3) заявою клієнта № N20.30. від 07.08.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 4180,90 грн., строком на 5 міс., розмір щомісячного платежу 915,62 грн.; 4) заявою клієнта № N20.30. від 12.09.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 3120 грн., строком на 3 міс., розмір щомісячного платежу 1099,28 грн.

АТ Універсал Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 11.01.2022 року становить 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Суд, задовольняючи первісний позов в повному обсязі, виходить з наступного.

В ст.15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором, це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, відповідач, уклавши 11.03.2020 року з АТ «Універсал Банк» Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 40000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Також, ОСОБА_1 скористався послугою «Транзакція в розстрочку»: 1) заява клієнта № N20.30. від 31.07.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 15678,40 грн., строком на 10 міс., розмір щомісячного платежу 1865,73 грн.; 2) заява клієнта № N20.30. від 05.08.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 10080,72 грн., строком на 10 міс., розмір щомісячного платежу 1199,61 грн.; 3) заява клієнта № N20.30. від 07.08.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 4180,90 грн., строком на 5 міс., розмір щомісячного платежу 915,62 грн.; 4) заява клієнта № N20.30. від 12.09.2020 року «Невідновлювальна кредитна лінія» для здійснення платежу на суму 3120 грн., строком на 3 міс., розмір щомісячного платежу 1099,28 грн.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивачем долучено Виписку по особовому рахунку відповідача за період з 11.03.2020 року по 11.01.2022 року, яка є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5.

Згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідно правового висновку, наведеному у Постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року (справа № 355/558/18) виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту.

Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Із наданих позивачем доказів, зокрема виписки за карткою відповідача, видно, що останній користувався кредитними коштами, а також здійснював повернення кредитних коштів позивачу, що свідчить про те, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними з частковим поверненням.

Оскільки ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість за кредитом відповідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, станом на 11.01.2022 року становить 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так як ОСОБА_1 відзив на первісний позов не подав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Тому суд вважає позовні вимоги за первісним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 з зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним.

Суд, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).

Судом встановлено, що у зустрічному позові ОСОБА_1 прохав визнати недійсною анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.03.2020 року, підписану нібито між представником АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 посилався на те, що він не підписував жодних документів при отриманні картки, надані АТ «Універсал Банк» докази, які містять підпис ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. Він не заперечує факт надання документів представнику Банку перед отриманням картки, однак, жодних документів на вказаній мобільній точці видачі карти не підписував. Підпис, що міститься на анкеті-заяві йому не належить.

Будь-яких доказів щодо викладених обставин ОСОБА_1 не надано.

Також, судом встановлено, що 03.04.2025 року відповідачем подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи підпису, накладеного на анкету-заяву №б/н від 11.03.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк», яке в подальшому 04.04.2025 року відповідачем не підтримано, про що подано клопотання про залишення його без розгляду.

А тому суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом необґрунтованими.

Всебічне дослідження усіх обставин справи дає об`єктивні підстави вважати, що зустрічний позов не підлягає задоволенню, як такий, що не підтверджений доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому судовий збір в сумі 2481 грн., який був сплачений позивачем при подачі первісного позову, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк».

Оскільки ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору при подачі зустрічного позову, то судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська буд.54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 11.03.2020 року станом на 11.01.2022 року в сумі 80944,97 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 80944,97 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2481 грн., а всього 83425,97 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 97 копійок).

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29 квітня 2025 року.

Суддя: С.М.Телегуз