Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/841/24
Провадження №: 2/332/115/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марченко Н.В., при секретарі судового засідання Петракей Р.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100099302 від 01.09.2021 у розмірі 107308,47 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №100099302, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 19200,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01.10.2021.

29.12.2021 між ТОВ «Мілоан та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 100099302 від 01.09.2021.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100099302 від 01.09.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 та відповідно до розрахунку заборгованості становить 128338,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 17525,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 110813,47 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.05.2025, через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву та прийняти його до розгляду, проти вимог позивача заперечує в повному обсязі на підставі того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Обґрунтовуючи право вимоги, позивач послався на анкету-заявку на кредит

№100099302 від 01.09.2021 року, договір про споживчий кредит №100099302, однак ці документи не підписані відповідачем. В матеріалах справи відсутні електронні повідомлення відповідача про згоду на укладення договору, докази його ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан», отримання ним одноразового ідентифікатора та підписання ним електронного договору, не містять відомостей стосовно того, що примірник електронного договору був вручений відповідачу як споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього.Також відсутні докази перерахування кредитних коштів на його банківський рахунок. Не зазначено, якими доказами підтверджується передача Реєстру Боржників Фактору, передача документації та направлення відповідачу відповідно до п.6.7 Договору письмового повідомлення про відступлення Клієнтом прав Вимоги Заборгованості Фактору. Крім того, вважає, що право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 18.10.2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що, по-перше, в платіжній інструкції № від 10.01.2024 року відсутня інформація, що саме згідно цього розрахункового документу здійснювалась оплата за надання правничої допомоги при

наданні послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . По-друге, в заявці про надання юридичної допомоги №204 від 02.01.2024 року не вказано який саме адвокат надавав юридичну допомогу, а також не конкретизовано що мається на увазі під послугами. Особливі питання виникають стосовно пункту №3 «Складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду», яку було оцінено в 15 000 грн., при тому що дана категорія спорів, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України підпадає під ознаки малозначної справи.

На підставі зазначеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

24.06.2024, через підсистему «Електронний суд», від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву.

Щодо укладання договору зазначено, враховуючи, що Кредитодавцем (первісним кредитором) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», інформаційно-комунікаційна система за допомогою якою було укладено Договір про споживчий кредит №100099302 від 01.09.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , належить саме ТОВ «Мілоан», як первісному кредитору. З документацією, що підтверджує права вимоги за Договором, ТОВ «Мілоан», як первісним кредитором, була надана довідка про ідентифікацію, якою було підтверджено ідентифікацію відповідача. Посилання у відзиві на недоведеність того, що саме відповідачем було застосовано електронний підпис при підписанні кредитного договору є необґрунтованим, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. ТОВ «Мілоан» на виконання умов Договору було перераховано кредитні кошти, що підтверджується довідкою АТ «КБ «Приватбанк» №1580/16-02 від 16.02.2022, відповідно до якої на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 -ХХХХ-ХХ29 01.09.2021 були перераховані кредитні кошти в сумі 19200,00 грн. відповідно до Договору 100099302, та яка додавалася до позовної заяви. З відомостей про щоденні нарахування та погашення, які були надані ТОВ «Мілоан» та додані до позовної заяви, вбачається, що Відповідачем здійснювалися платежі на виконання умов Договору 01.10.2021, 04.10.2021 та 09.10.2021, а саме: сплачена комісія за пролонгації, сплачені проценти та сплачена частина кредиту. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавцю, є визнанням ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Щодо повідомлення про відступлення права вимоги зазначено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не був стороною Договору факторингу №29- 12/2021-45, копії Акту приймання-передавання Реєстру боржників (Додаток №4) та Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №2) були отримані від ТОВ «Вердикт Капітал» після направлення відповідного запиту, в зв`язку з чим існує необхідність у долучені копій Акту приймання-передавання Реєстру боржників (Додаток №4) та Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №2) до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал».Для зручності сприйняття відомостей з реєстрів боржників до Договору факторингу №29-12/2021-45 та Договору відступлення права вимоги №10- 01/2023, до позовної заяви, крім копій реєстрів боржників, були додані витяги з відповідних реєстрів, відповідно до яких відомості щодо Позичальника у реєстрах знаходяться під номерами 549, та 2489, відповідно. Неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. За змістом положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному

кредитору і таке виконання є належним. Будь-яких перешкод для виконання зобов`язань за Договором первісному кредитору у Відповідача не було.

Щодо розміру заборгованості за договором зазначено, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, які були надані ТОВ «Мілоан» та додані до позовної заяви, 01.10.2021 та 04.10.2021 Відповідачем були здійснені платежі для пролонгації строку кредитування на пільгових умовах. Таким чином, строк користування кредитом був пролонгований на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1 Договору, до 07.10.2021. У відповідності до п. 2.3.1.1. проценти за період з 01.09.2021 по 07.10.2021 нараховувалися за ставкою визначеною п.1.5.2. Договору. Враховуючи, що Позичальник продовжував користуватися кредитними коштами після завершення строку користування кредитом з урахуванням пролонгації на пільгових умовах, з 08.10.2021, в порядку та на умовах визначених п. 2.3.1.2 Договору, була здійснена пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах. Відповідно до умов п. 2.3.1.2. проценти в період з 08.10.2021 по 10.10.2021 нараховувалися за процентною ставкою визначеною п. 1.6 Договору. 10.10.2021 Відповідачем були знову здійснені платежі для пролонгації строку кредитування на пільгових умовах. Таким чином, строк користування кредитом був пролонгований на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1 Договору, до 13.10.2021. Враховуючи, що Позичальник продовжував користуватися кредитними коштами після завершення строку користування кредитом з урахуванням пролонгацій на пільгових умовах, з 14.10.2021, в порядку та на умовах визначених п. 2.3.1.2 Договору, була здійснена пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах до 09.12.2021. Отже, відповідно до умов Договору, термін повернення кредиту з урахуванням пролонгацій був встановлений 09.12.2021. Враховуючи зазначені умови Договору, ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, скористався правом та, відповідно до умов п 4.2. Договору, нарахував проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України, за період з 29.12.2021 по 23.02.2022. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як новий кредитор, нарахувань за Договором не здійснював. Отже вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам діючого законодавства та умовам Договору.

Щодо правової допомоги зазначено, що 02.01.2023 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» був укладений Договір №02-01/2023 про надання правової допомоги. Копія договору та Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» надавалися з позовною заявою. Відповідно до укладеного Договору ТОВ «Лігал Ассістанс» прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих

звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №204 від 02.01.2024, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 25 000,00 грн. Відповідно до Витягу з Акту №4 від 08.01.2024 ТОВ «Лігал Ассістанс» було наданопослуги з надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Відповідно до умов Договору, оплата за Договором здійснюється на підставі Акту підписаного сторонами та рахунку наданого АО «Лігал Ассістанс». Враховуючи що в зазначений період АО «Лігал Ассістанс» були надані послуги по іншим боржникам, Позивачем була надана платіжна інструкція № від 10.01.2024 на суму 59 000,0 грн., як підтвердження понесених Позивачем витрат на правову допомогу, яка була оформлена та сплачена на загальну вартість послуг з урахуванням витрат на правову допомогу по інших боржниках. Саме тому був наданий Витяг з Акту №4 від 08.01.2024. Загальна вартість послуг склала 25 000,00 грн. вартість яких була оплачена

Позивачем. Таким чином, Позивачем були надані достатні та допустимі докази щодо

витрат на правову допомогу, які були фактично понесені Позивачем зв`язку з пред`явленням позову до Відповідача про стягнення заборгованості за Договором.

На підставі викладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено.

Відповідно до анкети-заяви на кредит №100099302, створеної 01.09.2021 ОСОБА_1 просив банк про надання споживчого кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 19200,00 грн.; строк кредитування - 30 днів; дата повернення кредиту - 01.10.2021; сума до повернення - 28320,00 грн.; комісія за надання кредиту 1920,00 грн. ( нараховуються одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту за договором); проценти за користування кредитом 7200,00 грн. ( нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) (а.с.10 зворотна сторона - 11).

01.09.2021 ТОВ «Мілоан» з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали договір про споживчий кредит №100099302 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.6-10).

Відповідно до п.п. 1.2-1.6 договору, сума кредиту становить: 19200,00 грн.; строк кредитування: 30 днів; дата повернення кредиту: 01.10.2021; сума до повернення: 28320,00 грн.; комісія за надання кредиту: 1920,00 грн. ( нараховуються одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту за договором); проценти за користування кредитом: 7200,00 грн. ( нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку заборгованості за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована; особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору.

Пунктом 2.3 договору передбачена можливість пролонгації кредиту на умовах п.2.3.1.

Крім того, сторонами було погоджено та підписано у якості додатку №1 до договору про споживчий кредит №100099302 від 01.09.2021, графік платежів за договором (а.с.11 зворотна сторона) та паспорт споживчого кредиту №100099302, у якому позичальник підтвердив, що: отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором ( а.с. 12).

Укладення Товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.п. 6.4., 6.5. Договору).

У розділі 10 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «Мілоан», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, адреса проживання, контактний номер телефону та електронна пошта.

Із довідки про ідентифікацію, наданою позивачем вбачається, що ТОВ «Мілоан» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір №100099302 від 01.09.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан»: одноразовий ідентифікатор F50667, дата відправки ідентифікатора позичальнику 01.09.2021, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +36 (а.с.13).

Позивачем в порядку, встановленому договором, виконано умови договору про споживчий кредит та 01.09.2021 здійснено переказ коштів ОСОБА_1 у розмірі 19200,00 грн. на картку № НОМЕР_3 , призначення платежу кошти згідно договору 100099302, що підтверджується Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 16.02.2022 №1580/16-02, відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 04.11.2024 №20.1.0.0.0/7-241029/47168 та випискою по рахунку № НОМЕР_3 за 01.09.2021, яка містить зарахування на суму 19200,00 грн.

Із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» вбачається, що ОСОБА_1 01.09.2021 надано кредит в розмірі 19200,00 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту у сумі 1920,00 грн.

В період з 09.09.2021 по 01.10.2021 здійснювалось щоденне нарахування відсотків згідно з п. 1.5.2 договору в розмірі 240,00 грн.

01.10.2021 нараховано комісію за пролонгацію договору в сумі 576,00 грн.

01.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 576,00 грн., тіло кредиту в розмірі 576.00 грн. та проценти по кредиту в сумі 912.00 грн.

З 02.10.2021 по 03.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн. в день.

04.10.2021 нараховано комісію за пролонгацію договору в сумі 558,00 грн.

04.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 558,00 грн., тіло кредиту в розмірі 558,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 890,00 грн.

04.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн.

З 05.10.2021 по 07.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 225,83 грн. в день.

З 08.10.2021 по 09.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 903,30 грн. в день.

10.10.2021 нараховано комісію за пролонгацію договору в сумі 541,00 грн.

10.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 541,00 грн., тіло кредиту в розмірі 541,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 1140,00 грн.

10.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі 903,30 грн.

З 11.10.2021 по 13.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 219,06 грн. в день.

З 14.10.2021 по 09.12.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 876,25 грн. в день.

29.12.2021 надійшли кошти від відступлення права вимоги, за рахунок яких проведено списання заборгованості у сумі 3843,32 грн. (а.с.14-15).

Відповідно до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» передає новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників (а.с.18-20).

Згідно витягу з додатку №3 до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №100099302 від 01.09.2021 на загальну суму 78392,22 грн. (а.с.23).

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір №10-03/2023 про відступлення ( купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає новому кредитору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників (а.с.24-26).

Згідно витягу з додатку № 3 до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №100099302 від 01.09.2021 на загальну суму 128338,47 грн.(а.с.29).

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10.01.2023 за ОСОБА_1 існує заборгованість за договором про споживчий кредит №100099302 від 01.09.2021 в розмірі 128338,47 грн., з яких: 17525,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 60867,22 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 49946,25 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору ( а.с. 16-17).

З положень ст.11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Судом встановлено, 01.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 100099302, який підписано одноразовим ідентифікатором, а тому судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо відсутності у справі доказів укладення вказаного кредитного договору.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Підписавши вказаний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Таким чином у відповідача виникли зобов`язання за укладеним договором позики повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами та комісію.

Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами.

Пунктом 2.3. договору про споживчий кредит № 100099302 від 01.09.2021 передбачено порядок пролонгації (продовження) строку кредитування та нарахування процентів протягом періоду, на який продовжено строк кредитування. Позичальник має вчинити дії, передбачені п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження-поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування.

Умовами договору передбачено право позичальника на неодноразове продовження строку користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищують 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових умовах) 60 днів.

Як вже встановлено судом, 01.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 576,00 грн., тіло кредиту в розмірі 576.00 грн. та проценти по кредиту в сумі 912.00 грн.

Таким чином, з 02.10.2021 по 03.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

04.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 558,00 грн., тіло кредиту в розмірі 558,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 890,00 грн.

Таким чином, з 04.10.2021 проценти нараховувались також відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн., тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

З 05.10.2021 по 07.10.2021 проценти нараховувались також відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 225,83 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

З 08.10.2021 по 09.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 903,30 грн. в день, тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

10.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 541,00 грн., тіло кредиту в розмірі 541,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 1140,00 грн.

10.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі 903,30 грн., тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

З 11.10.2021 по 13.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 219,06 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

З 14.10.2021 по 09.12.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 876,25 грн. в день, тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

29.12.2021 ТОВ «Мілоан», у зв`язку з передачею прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило списання простроченого тіла кредиту за рахунок фінансового результату на суму 17525,00 грн., списання простроченої комісії за рахунок фінансового результату 1920,00 грн., списання прострочених процентів за рахунок фінансового результату 58947,22 грн., Тобто, загалом на суму 78392,22 грн.

В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал», як вбачається з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення ( купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, станом на 10.01.2023 (а.с.29 ) нарахувало ОСОБА_1 процентів згідно кредитного договору №100099302 від 01.09.2021 у сумі 32421,25 грн. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не нараховувало відсотки за користування кредитом.

Суд не погоджується з нарахованими процентами у сумі 32421,25 грн. з огляду на наступне.

Порядок пролонгації за кредитним договором №100099302 від 01.09.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 передбачено п. 2.3.1.2. Договору, згідно якого, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування(з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення(продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних(базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом.

З наведеного слідує, що пролонгація за кредитним договором не може перевищувати 60 днів, відповідно, нарахування відсотків також не може продовжуватися більше, ніж на 60 днів.

Як уже зазначалося судом вище, 01.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 576,00 грн., тіло кредиту в розмірі 576.00 грн. та проценти по кредиту в сумі 912.00 грн. Таким чином, згідно п. 2.3.1.2 Договору такий було пролонговано на 60 днів.

Отже, з 02.10.2021 по 03.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації. І така пролонгація становить 3 дні, що у відповідності до таблиці, наведеної у пункті 2.3.1.1. Договору означає, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3%.

04.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 558,00 грн., тіло кредиту в розмірі 558,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 890,00 грн.

Таким чином, з 04.10.2021 проценти нараховувались також відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 232,80 грн., тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

З 05.10.2021 по 07.10.2021 проценти нараховувались також відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 225,83 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації. І така пролонгація становить 3 дні, що у відповідності до таблиці, наведеної у пункті 2.3.1.1. Договору означає, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3%.

З 08.10.2021 по 09.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 903,30 грн. в день, тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

10.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі 903,30 грн., тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

Однак, 10.10.2021 позичальником сплачено комісію за пролонгацію договору у сумі 541,00 грн., тіло кредиту в розмірі 541,00 грн. та проценти по кредиту в сумі 1140,00 грн. З 11.10.2021 по 13.10.2021 проценти нараховувались відповідно до п.1.5.2, 2.3.1.1 договору в сумі по 219,06 грн. в день, тобто за процентною ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації. І така пролонгація становить 3 дні, що у відповідності до таблиці, наведеної у пункті 2.3.1.1. Договору означає, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3%.

В подальшому 14.10.2021 по 09.12.2021 ( закінчення строку пролонгації) проценти нараховувались відповідно до п.1.6, 2.3.1.2 договору в сумі по 876,25 грн. в день, тобто за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та на умовах пролонгації.

Тобто, після передачі прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» всі подальші нарахування процентів, які проводив ТОВ «Вердикт Капітал» є незаконними та такими, що суперечать істотним умовам Договору, який сторони узгодили та уклали між собою.

Слід зазначити, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не надало суду детальної виписки, яким чином та, на яких підставах ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювало подальше нарахування суми процентів за користування кредитом в розмірі 32421,25 грн.

З вищенаведеного слідує, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 78392,22 грн., яка складається з: 17525,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 1920,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту та 58947,22 грн. - заборгованість за процентами.

Кошти, які нарахувало ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з приводу відступлення права вимоги в сумі 3843,32 грн. не підлягають сплаті боржником, оскільки сума за такі послуги не передбачена ні кредитним договором, ні законодавством, яке регулює договірні, кредитні правовідносини.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц.

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

При цьому, суд враховує, що жодних доказів щодо визнання вказаних Договору факторингу та Договору про відступлення прав вимоги недійсними чи їх оскарження, стороною відповідача суду не надано.

У зв`язку з викладеним суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо відсутності обов`язку відповідача з повернення коштів новому кредитору позивачу у справі.

Аргументи відповідача про те що, витребувані ухвалою суду від 11.07.2024 докази, а саме: інформація про ідентифікаційні дані власника картки№ НОМЕР_4 , видачу ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_5 ХХ-ХХХХХХ29, доказ перерахування 01.09.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 -ХХХХХХ29 кредитних коштів у сумі 19200,00 грн., не є допустимими в розумінні ст. 78 ЦПК України, суд відхиляє з наступних підстав.

На підтвердження перерахування коштів за Договором до позовної заяви була додана

довідка АТ «КБ «Приватбанк» №1580/16-02 від 16.02.2022, відповідно до якої на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 -ХХХХХХ29 01.09.2021 були перераховані кредитні кошти в сумі 19200,00 грн. відповідно до Договору 100099302. Отже, Позивачем з позовною заявою був наданий доказ на підтвердження перерахування кредитних коштів за Договором.

Разом з тим, як на підставу своїх заперечень проти задоволення позову, відповідач зазначив, що довідка, на яку посилається позивач не є достатнім доказом перерахування кредитних коштів на його платіжну картку, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо відкриття відповідачем відповідного кредитного рахунку (кредитної картки) на виконання умов кредитного договору та зарахування вказаних коштів на цей кредитний рахунок.

Беручи до уваги заперечення відповідача, предмет спору, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, задля отримання належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності дадуть змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмету доказування для правильного вирішення справи по суті, оскільки відомості про банківські рахунки клієнтів, у відповідності до п. 1 ч. ст. 60, п.2 ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» є банківською таємницею, а інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду, а отже самостійно отримати її позивач не мав змоги, останній скористався своїм процесуальним правом та звернувся з відповідним клопотанням до суду, яке було задоволено ухвалою суду від 11.07.2024, ухвала суду оскаржена відповідачем не була та набрала законної сили, а отже суд вважає, що витребувані докази є допустимими та приймає їх до уваги.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.20234, копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 204 від 02.01.2024, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 та платіжна інструкція № від 10.01.2024 ( а.с. 40 зворотна сторона 45).

Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову та розмір задоволених вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. не відповідає переліку/вартості виконаних робіт та критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 10000,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 2211,95 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 8,12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, в силу ст. ст. 526, 633, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Умовами та Правилами надання банківських послуг,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ( , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Кредитним договором №100099302 від 01.09.2021 у розмірі 78392,22 грн., яка складається з: 17525,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 1920,00 грн. заборгованість за комісією за надання кредиту та 58947,22 грн. - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ( , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2211 ( дві тисячі двісті одинадцять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ( , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000 ( десять тисяч) 00 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 01.05.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Марченко