Провадження № 2/359/2253/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про зняття арешту,-

встановив:

18 березня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з Печерського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла вище зазначена цивільна справа.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом про зняття арешту шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про арешт, а саме : РНО 6825678 зареєстрований 29 серпня 2014 року, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 15444388 від 29 серпня 2014 року 10:06:03 ОСОБА_2 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київській області, обтяжувач Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області, , країна реєстрації Україна.

30 грудня 2024 року Печерським районним судом м. Києва складено акт про відсутність додатку оригіналу квитанції про сплату судового збору (а. с. 45). Виписка про зарахування коштів сплати в рахунок судового збору в матеріалах справи відсутня.

Ухвалою від 17 грудня 2024 року справу передано за підсудністю на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 40-41).

Вивченням позовної заяви та доданих документів встановлено, що зазначена справа не підлягає розгляду у прядку цивільного судочинства у позовному провадження, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі слід відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, розділом VII ЦПК України встановлено спеціальний порядок, за яким здійснюється судовий контроль за виконанням судових рішень.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 44490669 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.06.2014 № 2/541/487/2014 Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором № 154/П/56/2008-840 від 18.07.2008 в сумі 3271507 грн. 32 коп., а також відшкодування понесених позивачем судових витрат у сумі 3654 грн. 00 коп., а всього стягнути 3275161 грн. 32 коп. За змістом позовної заяви та долученої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.09.2024 зазначене обтяження реєстраційний номер 6825678 було зареєстровано на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номр : ВП44490669, виданої 20.08.2014, видавник: заступник начальника відділу Ахмад П.І.

Тобто, що арешт було накладено державним виконавцем при примусовому виконання виконавчого листа, виданого Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у цивільній справі (провадження №2/541/487/2014).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) зроблено висновок, що «боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України».

Крім того у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21) зазначено, що «у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій не врахували того, що вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Крім того у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 234/18525/19 (провадження № 61-10369св20) та від 20 жовтня 2021 року у справі № 236/789/21 (провадження № 61-11689св21) вказано, що «в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що ця особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21) та у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), підстави відступити від зазначених висновків судом не встановлено».

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 була боржником у виконавчому провадженні №44490669, вона має право на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця щодо скасування арешту в порядку ст. ст. 447-448 ЦПК України, а саме: звернутися з відповідною скаргою на бездіяльність щодо скасування арешту, накладеного при примусовому виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі, безпосередньо до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, який видав виконавчий лист.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку позовного провадження цивільного судочинства, у відкритті провадження по даній цивільній справі слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про зняття арешту.

Роз`яснити позивачу право звернутися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, який розглянув справу як суд першої інстанції, із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, в порядку ст. ст. 447, 448 ЦПК України.

Копію даної ухвали направити позивачу разом з позовною заявою та доданими документами. Копію позовної заяви залишити при справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з її дня підписання. Учасник справи, якому не був вручений повний текст ухвали в день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів