Дата документу 25.04.2025
Справа № 334/834/25
Провадження № 2-др/334/15/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., за участю секретаря Жураківської В.А., заяву відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та винесення додаткового рішення,

установив:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2025 року відмовлено у задоволені позову ТОВ «Транс Карго Експедиція» до ОСОБА_1 про стягнення суми.

21.04.2025 року відповідачем подано заяву про стягнення з позивача судових витрат у розмірі 7 500 грн., які відповідач поніс у зв`язку із розглядом цієї справи. В обґрунтування заяви суду надано акт приймання-передачі послуг від 21.04.2025 рокуц, підписаний ОСОБА_1 та адвокатом.

Представник позивача адвокат Єренко Д.В. заперечив проти задоволення заяви відповідача, вказавши на те, що ані представник відповідача, ані сам відповідач не надавали суду попередній розрахунок суми судових витрат та не робили заяв з цього приводу до закінчення судових дебатів. Також, надані відповідачем документи не є належними у розумінні закону, адже відповідачем не надано додатку до договору про надання правничої допомоги, хоча саме у такому додатку сторони нібито погодили вартість послуг, що надаються.

Дослідивши надані документи, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що відповідач не подавав до суду попереднього розрахунку витрат на правову допомогу, а також не робив заяв з приводу надання доказів стосовно понесених судових витрат.

Керуючись статтями 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та винесення додаткового рішення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін