Справа № 583/5575/24
"29" квітня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Плотникової Н.Б.
при секретарі - Логвиненко Л.М
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка в порядку письмового провадження справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коваленко Олександра Івановича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, -
Позивач ОСОБА_2 , його представник, відповідач ОСОБА_1 та його представник, представник відповідача ТОВ «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2025 р., що не набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НОУ ТІЛ ІНВЕСТ» про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.06.2018 р., про визнання недійсним договору купівлі-продажу права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 30.07.2020 р., скасування запису про реєстрацію іншого речового права, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою та зобов`язання повернути земельну ділянку відмовлено.

На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги адвоката Коваленко О.І., представником відповідача були подані ордер від 27.12.2024 р.; копія договору № 471 від 23.12.2024 р. про надання правничої допомоги, відповідно до якого вартість послуг встановлюється у фіксованому розмірі 15000,00 грн. в суді першої інтонації, окремо сплачується витрати на проїзд, у разі необхідності; рахунок-фактуру № 368 від 24.04.2025 р. про вартість послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 471 від 23.12.2024 р. в розмірі 17000,00 грн.; акт № 1 від 22.04.2025 р. про надання послуг (здачі-приймання) до договору № 471 про надання правничої допомоги від 23.12.2024 р.; платіжна інструкція від 22.04.2025р. про сплату 15000,00 грн. за послуги згідно рахунку № 368 від 22.04.2025 р.

Відповідно до акту № 1 від 22.04.2025 р. про надання послуг (здачі-приймання) до договору № 471 про надання правничої допомоги від 23.12.2024 р. Адвокатське бюро «Коваленко і партнери» в особі Коваленко О.І. та Пилипенко Р.В. склали акт про наступне: ознайомлення з матеріалами справи та формування позиції по справі, підготовка та складання відзиву, підготовка та складання заяви про застосування строків позовної давності, ознайомлення та аналіз відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, клопотання про залишення позову без розгляду, ознайомлення та аналіз заяви про уточнення позовних вимог, відзив на уточнену позовну заяву, вивчення та аналіз заперечення про застосування строку позовної давності, участь в судових засіданнях, кількість годин 20,5 год., всього вартість послуг у фіксованому розмірі 15000,00 грн.; компенсація вартості проїзду з м. Суми до м. Охтирка для участі у судовому засіданні 2000,00 грн., всього 17000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коваленко О.І. у відзиві, поданому 30.12.2024 р., зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат складає 15000,00 грн., та що докази, що підтверджують витрати, які понесла сторона, будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду (а.с.113-117 т.1).

23.04.2025 р. представник відповідача подав до суду заяву про відшкодування судових витрат та докази їх наявності.

Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, іншим учасникам процесу направлялися докази понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу.

28.04.2025 р. від представника позивача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якій просить зменшити розмір стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу з 17000,00 грн. до 8000,00 грн. Своє клопотання мотивує тим, що по справі було всього 4 судових засідання, із них тільки в одному приймав участь особисто представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коваленко О.І., в інших засіданнях він приймав участь в режимі відеоконференції, знаходячись в м. Суми. Середня вартість квитка на автобус сполучення м. Суми - м. Охтирка становить 165 грн., і аж ніяк не 2000,00 грн. Також зазначає, що адвокат Коваленко О.І. на надання професійної правничої допомоги витратив всього 16,5 год. і вказав у договорі № 471 про надання правничої допомоги від 23.12.2024 р. за ці послуги гонорар в сумі 15000,00 грн. Зазначає, що вказаною сумою гонорару порушений критерій розумності їхнього розміру, не враховані конкретні обставини справи і фінансовий стан позивача ОСОБА_2 . Крім того, докази на підтвердження понесених судових витрат не були подані суду до закінчення судових дебатів, а представник відповідача не зробив заяву про намір їх подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Вважає суму на відшкодування витрат відповідача ОСОБА_1 на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. пропорційною предмету спору та такою, що є доцільною та такою, що відповідає критеріям практики ЄСПЛ.

Суд, оцінивши докази, подані на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що лише подання таких доказів не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на обставини справи. Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивачів адвокатом Коваленко О.І. На переконання суду, дії представника відповідача, які вказані в акті приймання-передачі виконаних робіт від 22.04.2025 р. за договором про надання правничої допомоги, враховуючи невелику складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 8000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова