Справа № 308/4480/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

при секретарі судового засідання Меклеш В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Мих Вікторії Олегівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» Мих В.О., звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 100127123 від 21.10.2023 року в розмірі 35 402, 50 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.10.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100127123, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 100127123 від 21.10.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.

ТОВ «Мілан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

Крім цього, відповідно до умов кредитного договору, 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 100127123 від 21.10.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (Копія Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. додається).

Крім цього, сума та розрахунок заборгованості за Кредитним Договором № 100127123 від 21.10.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р.

Сума заборгованості Відповідача становить 35402,5 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. З них:

1.???прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн.

2.???прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24402,5 грн.

3.???прострочена заборгованість за комісією становить - 1000 грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін по справі, встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.

16 квітня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 до суду було подано відзив на позов, відповідно до якого останній вказує на те, що він є військовослужбовцем, просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що не отримував жодних матеріалів по справі. Вважає, що позивач не може стягнути комісію за обслуговування кредиту, оскільки не надав докази видачі кредиту. Вказує на те, що правовідносини, що виникли між ним та Позивачем регулюються не лише ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», але й Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в силу обставин, наведених вище - а тому при нарахуванні мені заборгованості за Договором, необхідно враховувати положення п.15 ст. 14 Закону, де закріплено, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов?язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відсутність доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до Фактора за договором факторингу вважає самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення заборгованості - Аналогічна позиція міститься в постанові ВС від 17.01.2020 №916/2286/16. Разом із тим, зазначає, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача.

24 квітня 2025 року представником позивача ОСОБА_2 було подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідачем не підтверджено належними доказами проходження військової служби у ЗСУ та участь в бойових діях. Також відповідач в описі вкладення до відзиву на позовну заяву вказав про доручення копії військового квитка, однак вона була відсутня.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача.

В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про наявність справи за його участі в провадження суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

21.10.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100127123, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 100127123 від 21.10.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.

ТОВ «Мілан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору, 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 100127123 від 21.10.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (Копія Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. додається).

Крім цього, сума та розрахунок заборгованості за Кредитним Договором № 100127123 від 21.10.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р.

Сума заборгованості Відповідача становить 35402,5 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. З них:

1.прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн.

2.???прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24402,5 грн.

3.???прострочена заборгованість за комісією становить - 1000 грн.

Згідно зі ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сума заборгованості Відповідача становить 35402,5 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 р. З них:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн.

-прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24402,5 грн.

-прострочена заборгованість за комісією становить - 1000 грн.

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги отримання відповідачем кредиту, невиконання відповідачем умов договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредиту, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422, 40 грн. (коефіцієнт 0.8), що підтверджено платіжною інструкцією №4646 від 11.03.2025. Тож з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вказаній сумі.

Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.81,89,141,263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву адвоката Мих Вікторії Олегівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , заборгованість за Кредитним договором № 100127123 від 21.10.2023 року, в сумі: 35 402,5 грн., на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 В АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614).

Стягнути з Відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 В АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І.Бедьо