У Х В А Л А

Іменем України

"28" квітня 2025 р. Справа153/924/24

Провадження2-р/153/1/25

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Сарафімовської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/924/24 від 16.12.2024,

В С Т А Н О В И В :

15.04.2025 за вх.№2345 ОСОБА_2 звернулася із заявою про роз`яснення рішення Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/924/24 від 16.12.2024 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_4 , неповнолітньої ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення коштів за договором позики. Звернувшись до суду із вказаною заявою, заявник просить роз`яснити виконання п.2 резолютивної частини рішення в частині стягнення заборгованості з неї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 заборгованість за борговою розпискою від 12.05.2018 в розмірі 13987,50 доларів США в межах вартості майна, успадкованого після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свою заяву мотивує тим, що після відкриття виконавчого провадження, її було викликано до відділу ДВС і повідомлено про те, що вона зобов`язана сплатити всю заборгованість в розмірі 13987,50 доларів США. На її пояснення, що зазначена сума має бути стягнута виключно з успадкованого майна, посадові особи відділу ДВС не беруть до уваги, мотивуючи тим, що у виконавчому листі зазначено виключно боржник та сума стягнення. Тобто, на її думку, виникає колізія в частині правильного виконання рішення суду, оскільки працівники ДВС мають намір стягувати заборгованість та накладати арешт на все її майно, в тому числі, її власне та особисте майно, яким вона володіє і яке не має жодного відношення до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.12.2024 у справі №153/924/24.

Заявник ОСОБА_1 та інші учасники справи в судове засідання не з`явилася.

Заявник ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву, вх.№2587 від 28.04.2025, в якій просила розгляд заяви про роз`яснення рішення провести у її відсутність. Заяву підтримує, просить її задовольнити.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення заявнику необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав:

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості, неясності судового рішення. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 03 березня 2021 року у справі №910/5953/17.

За змістом пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

На підставі ч.2 ст.271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З огляду на наведене, може бути роз`яснено судове рішення, яке підлягає виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09 липня 2018 року у справі №911/2050/16, від 10 липня 2018 року у справі №461/1930/16-ц, від 03 вересня 2018 року у справі № 638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 18 червня 2019 року у справі №903/922/17, від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження №12-272гс18) зазначила, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення».

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року у цивільній справі №153/924/24, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_4 , неповнолітньої ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення коштів за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за борговою розпискою від 12.05.2018 в розмірі 13987,50 доларів США в межах вартості майна успадкованого після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за борговою розпискою від 12.05.2018 в розмірі 2331,25 доларів США в межах вартості майна успадкованого після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , законним представником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за борговою розпискою від 12.05.2018 в розмірі 2331,25 доларів США в межах вартості майна успадкованого після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При ухваленні даного судового рішення судом зокрема було враховано статтю 1282 ЦК України, приписами якої визначено загальний характер відповідальності всіх спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема часткова відповідальність, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тобто, обов`язок задоволення вимог кредитора спадкодавця лежить на усіх спадкоємцях, які прийняли спадщину, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині.

Отже, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року є зрозумілим, чітким та таким, що не припускає різного тлумачення, не містить положення, які викликають труднощі щодо його розуміння під час виконання.

За таких обставин підстав для роз`яснення рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року немає.

Разом з тим зі змісту заяви ОСОБА_1 в частині роз`яснення порядку виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року, вбачається, що незрозумілим є саме порядок виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі №350/426/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі №2-749/11/2229.

ОСОБА_1 у заяві не порушується питання про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Водночас, ОСОБА_1 не посилається на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2018 року у справі №808/1298/15 (адміністративне провадження №К/9901/47009/18) вказав, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання.

Порядок виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

В кожному конкретному випадку порядок виконання рішення суду визначається органом примусового виконання рішень, виходячи зі змісту резолютивної частини рішення суду.

Підтвердження на неможливість реалізації вказаного рішення суду заявником не надано.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що рішення суду є зрозумілим, чітким та таким, що не припускає різного тлумачення та, враховуючи те, що судом не встановлено обставин роз`яснення вказаного рішення, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.258-260, 271, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ямпільського районного суду Вінницької області у справі №153/924/24 від 16.12.2024 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_4 , неповнолітньої ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення коштів за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту. У разі, якщо ухвала суду не була вручена у день її складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 28 квітня 2025 року.

Суддя Р.В. Швець