Справа № 602/1207/24
Провадження № 2/602/99/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А.,

за участі:

секретаря с/з Майхрук Н.М.,

представника позивача адвоката Радібова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Радібова Ю.О., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до змісту якого, остання заповідала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , позивачу. Однак про існування заповіту позивач не знав, тому не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Про наявність заповіту дізнався лише 09 грудня 2024 року у Великовікнинському старостинському округу № 3 Вишнівецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Після чого позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що належав померлій ОСОБА_3 , однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину, тобто ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 прийняла спадщину після її смерті за заповітом і є спадкоємицею земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщина стосовно житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , до сьогоднішнього часу не прийнята.

Позивач зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив через те, що був необізнаний про наявність заповіту в його користь, а ОСОБА_3 за життя не сказала йому про те, що оформила заповіт на нього. Вважає причини пропуску строку поважними, тому просить суд його поновити.

Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30 січня 2025 року.

Ухвалою суду від 30.01.2025 підготовче засідання відкладено на 14 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 14.02.2025 витребувано в приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Шаль Н.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.03.2025.

Ухвалою суду від 27.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 квітня 2025 року.

У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки. Зі слів адвоката Радібова Ю.О., позивач перебуває на військовій службі у ЗСУ.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, у якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову, та стверджує, що не має наміру успадковувати житловий будинок, щодо якого ОСОБА_3 склала заповіт на користь позивача. В судовому засіданні 27.03.2025 відповідачка додатково пояснила, що ОСОБА_1 не мав родинних зв`язків із її померлою матір`ю та не є її спадкоємцем за законом.

Представник позивачки адвокат Радібов Ю.О. в судовому засіданні пояснив, що позивач не перебував у родинних зв`язках з померлою ОСОБА_3 , остання склала заповіт щодо житлового будинку на користь ОСОБА_1 , оскільки останній за її життя допомагав по сусідські їй по господарству, проте про факт складенні заповіту на його ім`я не повідомила. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, судові витрати понесені при розгляді цієї справи просить залишити за позивачем.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідив матеріали справи та оцінив докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.06.2023, виданим Борщівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області України, про що 17.06.2013 складено відповідний актовий запис № 9. (а.с.8).

Як вбачається із довідки № 193/15/03/01-04 від 09.12.2024 виданою виконавчим комітетом Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , була зареєстрована і проживала лише покійна ОСОБА_3 (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 , 01 серпня 2011 року склала заповіт, відповідно до якого: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,63 га заповіла ОСОБА_1 ; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 0,87 га та 0,17 га, які розташовані на території Великовікнинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства заповіла своїй дочці ОСОБА_2 (а.с.11).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2024 року № 139/02-31 приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Шаль Н.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 , так як він вважається таким, що не прийняв спадщини, а саме: ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.14-15).

З матеріалів спадкової справи № 140/2013, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка була заведена приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Шаль Н.О., вбачається, що 04.11.2013 після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину її дочка ОСОБА_2 , про що остання подала відповідну заяву. У заяві про при прийняття спадщини ОСОБА_2 заначила, що померла склала заповіт в її користь, та в користь ОСОБА_1 , інших спадкоємців померлої ОСОБА_3 , передбачених законом не має (а.с.41).

Таким чином на підставі юридичних фактів смерті ОСОБА_3 та складання нею за життя заповіту на ім`я позивача виникли спадкові правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

У відповідності до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями норм ЦК України щодо спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статей 1220, 1269, 1270 ЦК України).

З наведених вище норм слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, суд установив, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту, однак позивач, який є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 .

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року в справі №686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) вказувала, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53 - 58 вищезгаданої постанови).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (див. п. 154 вищезгаданої постанови).

У справі, що розглядається, суд установив, що позивач не є спадкоємцем за законом, оскільки не мав жодних родинних зв`язків із померлою ОСОБА_3 , не перебував з нею у подружніх стосунках, не проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і не був її утриманцем. Складений нею заповіт є для нього єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагало від позивача вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Також суд ураховує, що відповідачка визнає позовні вимоги і визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем за поважних причин і позов слід задовольнити, встановивши строк тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який на переконання суду буде достатнім для подання відповідної заяви.

Оскільки позивач просить судові витрати понесені при розгляді цієї справи залишити за ним, то з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства понесені судові витрати у цій справі слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного вище, статей 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись статтями 2, 11-13, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Борщівка Лановецького району Тернопільської області, тривалістю два місяці, який обчислювати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

3. Понесені судові витрати у цій справі залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Радібов Юрій Олексійович, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ВІДПОВІДАЧКА: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 30 квітня 2025 року.

Суддя: В. А. Наумчук