Справа № 141/709/24
Провадження №2-др/141/6/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 року с-ще Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Слісарчука О.М.,
при секретарі судового засідання Поліщук В.О.,
сторони в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ходака В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 141/709/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В провадженні суду перебувала цивільна справа № 141/709/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
При цьому, вказаним рішенням не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Представник відповідача адвокат Ходак В.В., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, натомість, 21.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Ходака В.В. про розгляд заяви без його участі.
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду заяви у встановленому законом порядку, в судове засідання 23.04.2025 не з`явився, повноважного представника до суду не направив, при цьому, в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представник позивача Білотіл А.Г. просила суд розгляд заяви проводити за відсутності представника позивача.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/709/24 від 28.01.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4378516 від 04.11.2023 у розмірі 2100,00 грн, заборгованість за договором позики № 1227971 від 02.03.2021 у розмірі 1008,25 грн, заборгованість за кредитним договором № /455460 від 07.08.2021 у розмірі 3622,50 грн, заборгованість за кредитним договором № /715515 від 07.08.2021 у розмірі 3570,00 грн, заборгованість за кредитним договором № 01506-08/2021 від 03.08.2021 у розмірі 2522,00 грн, що в загальному розмірі становить 12822,75 грн, а також суму судових витрат у розмірі 720,51 грн.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 686/5660/23.

Судом встановлено, що представником відповідача адвокатом Ходаком В.В. 30.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» було направлено відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_3 зокрема просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а також долучив до матеріалів справи квитанції до прибуткових касових ордерів № 7 від 23.12.2024 та № 8 від 24.12.2024 на загальну суму 10000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених витрат та їх розміру до заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача долучив наступні докази: копію ордеру на надання правничої допомоги від 19.12.2024, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також копію квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 23.12.2024, прийнятого від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правничої допомоги № Б/Н від 18.12.2024, сума перерахунку 5000,00 грн та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 8 від 24.12.2024, прийнятого від ОСОБА_1 , підстава договір про надання правничої допомоги № Б/Н від 18.12.2024, сума перерахунку 5000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача завищеним та неспівмірним складності справи та обсягу наданих послуг, оскільки дана справа є справою незначної складності та типовою для надання послуг правової допомоги адвокатом.

Крім цього, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №127/9918/14-ц).

З огляду на викладене, беручи до уваги, що представник позивача ТОВ «ФК Європейська агенція з поверненні боргів» Білотіл А.Г. заперечувала щодо стягнення такої суми на професійну правничу допомогу, оскільки вона є необґрунтованою, з урахуванням обставин справи, її складністю та важливістю для сторін, обсягом виконаної адвокатом роботи, наявністю сталої судової практики в даній категорії справ, а також того, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з ТОВ «ФК Європейська агенція з поверненні боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2379,00 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 23,79 % від суми заявлених позовних вимог), який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Керуючись ст.ст. 12, 15, 134, 141, 260, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ходака В.В. від 14.04.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі № 141/709/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2379,00 грн (дві тисячі триста сімдесят дев`ять гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду оформлено та виготовлено 28 квітня 2025.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київської області, 07400, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.М. Слісарчук