Справа № 496/2184/25
Провадження № 2-н/496/176/25
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року Суддя Біляївського районного суду Одеської Пендюра Л.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Одесагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5099 грн 87 к.,

УСТАНОВИВ:

Заявник АТ «Одесагаз» звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5099 грн 87 к.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Разом з тим заявник, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначив, що боржник має зареєстровану офіційну електронну адресу. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додані.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Ч. 7 ст. 43 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

До заяви про видачу судового наказу надано скан-копія конверту з рекомендованим листом на ім`я боржника.

Проте суд позбавлений можливості перевірити відправлення копії заяви про видачу судового наказу боржнику, оскільки заявником до заяви не додано лист з описом вкладення, а також відсутня квитанція про направлення заяви боржнику, конверт та рекомендований лист не містять відомості про трекінг-номер відправлення, а тому доказів про направлення заяви про видачу судового наказу з додатками боржнику відповідно до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України суду не надані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Заява може бути подана до суду повторно із додатками у паперовому вигляді, до якої має бути додана її копія з доданими матеріалами для виконання судом вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу, або в електронній формі з доказами надсилання боржнику листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 43, 163-166, 177, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Одесагаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 21 квітня 2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра