Справа № 627/938/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2025 року с-ще Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області у складі
головуючої Вовк Л. В.
з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,
учасники справи :
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів ,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , на утримання якої з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 800,00 грн, однак цієї суми недостатньо для належного утримання дитини, оскільки зростають ціни на продукти харчування, одяг , тощо. Позивачка стверджує, що рівень доходу відповідача збільшився, оскільки на теперішній час він знаходиться в лавах Збройних Сил України, отримує заробітну плату та може сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів , які стягуються із ОСОБА_2 , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21.07.2014 у цивільній справі № 627/943/14-ц , на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Аргументи учасників справи.
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Рух справи.
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29.08.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 28.10.2024 провадження по справі зупинено .
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 03.03.2025 провадження по справі поновлено .
28.04.2025 Краснокутським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Позивачка у судове засідання не з`явилася , подала заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала , просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала .
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації відповідача та розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України .
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов , відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами справи підтверджується, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.01.2009 ( а.с. 5) .
Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21.07.2014 у справі № 627/943/14-ц , з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 800,00 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 11)

Відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03.04.2019 , шлюб між сторонами розірваний . ( а.с. 18).

Дитина ОСОБА_3 з 15.01.2009 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № 11-20/р 1070 , виданим адміністратором центру адміністративних послуг апарату Краснокутської селищної ради від 09.08.2024 . ( а.с. 7)

Згідно довідки Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.08.2024 , на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 627/943/14 від 05.11.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 аілментів у розмірі 800,00 грн. На даний час боржник сплачує аліменти в розмірі 1598,00 грн , а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Заборгованість по аліментах станом на 01.08.2024 відсутня. ( а.с.13 ).

Як сідчить довідка військової частини НОМЕР_2 №284/25 від 01.04.2024 , ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 25.03.2024 , на підставі наказу №89 від 25.03.2024 . ( а.с. 15).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання спільної дитини, витрати на дитину значно зросли, і тому вона вважає, що в інтересах дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правових роз`яснень, які наведені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, предметом доказування у даній справі є погіршення матеріального забезпечення найкращих інтересів дитини, які мають забезпечувати її батьки, зокрема відповідач, внаслідок чого присуджений за рішенням суду до стягнення з відповідача розмір аліментів вже не забезпечує найкращі інтереси дитини, які є пріоритетом для її батьків.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягувались з відповідача на утримання їх спільної з позивачем дитини, визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 800, 00 грн.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає , що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Позивачка, згідно довідки Богодухівської філії Харківського обласного центру зайнятості від 16.08.2024 , перебуває на обліку як безробітня в Краснокутському відділі Богодухівської філії ХОЦЗ з 09.08.2024, витрати на дитину збільшились в зв`язку з тим, що дочка дорослішає, а тому об`єктивно витрати на неї зростають, у зв`язку з цим потребує підвищення утримання для її належного матеріального забезпечення, а позивач за відсутності заробітку самостійно не може забезпечити належний рівень існування дитини. Відповідач на теперішній час перебуває в лавах ЗСУ , отримує заробітну плату, однак більшість витрат на утримання дочки покладається саме на позивачку.

Зазначених обставин, які були встановлені судом відповідно до наявних у справі доказів, відповідач всупереч свого процесуального обов`язку не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів та позиції стягувача аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Суд, урахувавши інтереси дитини, для благополуччя та повноцінного розвитку якої необхідним є забезпечення її коштами одним із батьків у незалежності від наявності між ними спору щодо особи-платника аліментів, дійшов висновку про зміну аліментів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 583/5413/18 (провадження № 61-13942св19).

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, суд вважає , що аліменти у розмірі 800,00 гривень на дитину, які стягувались за рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21.072.014 , є об`єктивно недостатніми для забезпечення повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, з урахуванням інфляційних процесів, постійного зростання цін на товари і послуги, а також обов`язку обох батьків належно утримувати дитину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку , що обґрунтованим є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми 800,00 грн на дитину та встановити його у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме частину витрат на її утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини.

При цьому відповідач ОСОБА_2 у разі погіршення свого матеріального стану не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дитини.

Щодо розподілу судових витрат .

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову, з урахуванням вище викладеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211 грн 20 коп, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 180-181,183,184,192 СК України, ст. 41,258,259,263-265, 273,279,280-284, 352,353, 355 ЦПК України , суд

ухвалив :

Задовольнити позов ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21.07.2014 по справі № 627/943/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу ) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця , починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106)в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування( ім`я) сторін :

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Л.В. Вовк