Справа № 947/5571/25
Провадження № 2/947/1749/25
24.04.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.274-279 ЦПК України.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно умов Кредитного договору, підписанням цього Договору, позичальник надає згоду та доручає Банку здійснити видачу кредитних коштів у повному обсязі на рахунок №IBAN: НОМЕР_1 в Банку. У відповідності до умов Кредитного договору, загальний розмір кредиту, наданого позичальнику, становить 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту - 93 708,86 гривень та заборгованості за процентами - 45 366,37 гривень підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за комісіями в розмірі 112 500,00 гривень слід зазначити наступне.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (проваджена № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Умовами кредитного договору та паспорту споживчого кредиту передбачено сплату споживачем щомісячної комісії за розрахункове обслуговування кредиту в розмірі 2,5% від суми кредиту, але не зазначається за що саме. Здійснення розрахунково-касового обслуговування та ведення кредитної справи включається до обсягу наданих послуг у виді кредитування та здійснюється банком на свою користь.
Таким чином, зазначена винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому умови договору, які передбачають її сплату, є нікчемними.
Враховуючи викладене вище, суд вважає безпідставними вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією у розмірі 112 500,00 гривень, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 3000 (три тисячі) гривень, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт №16 від 30.01.2025.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3018 (три тисячі вісімнадцять) гривень 91 копійка.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Акціонерний банк «Південний» підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,141,187,211,247,258,259,273,274-279,280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
- заборгованість за тілом кредиту - 93 708,86 гривень;
- заборгованість за процентами - 45 366,37 гривень.
В іншій частині вимог у задоволенні позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2025.

Суддя: І. В. Огренич