УХВАЛА

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 363/714/24

провадження № 61-5013ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тільного Анатолія Олексійовича на постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вишгородська державна нотаріальна контора, Вишгородська міська рада Київської області, про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вишгородська державна нотаріальна контора (далі - Вишгородська ДНК), Вишгородська міська рада Київської області (далі - Вишгородська міська рада), в якому просила суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:269:6002, площею 0,0378 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису відомостей про речове право: 18206382

від 16 грудня 2016 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 вересня

2024 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:269:6002, площею 0,0378 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису відомостей про речове право: 18206382 від 16 грудня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.

Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області

від 03 жовтня 2024 року заяву задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вишгородська ДНК, Вишгородська міська рада, про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на незалежну оцінку, експертної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 2 000,00 грн., та витрат за надання правничої допомоги у сумі 8 000,00 грн, а всього 10 000,00 грн.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 вересня 2024 року задоволено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року задоволено частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 вересня 2024 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області

від 03 жовтня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову.

Відмовлено ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 , треті особи:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вишгородська ДНК, Вишгородська міська рада, про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.

17 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тільний А. О. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 21 березня

2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Тільного А. О. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тільного Анатолія Олексійовича на постанову Київського апеляційного суду

від 19 березня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць