Справа № 750/3777/25
Провадження № 2/750/1483/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді Косенка О.Д.,
секретар Дудка Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 25.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28.04.2025, сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,про що свідчить підпис у зворотньому повідомленні про отримання рекомендованого листа, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, перевіривши доводи сторін, приходить до наступного.
Згідно з п. 1.1. Договору Позикодавець зобов`язується надати позику Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику та внести плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, визначених Договором.
Згідно п. 1.3.-1.4. Договору позика надається Позичальником шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів на картковий рахунок або поточний рахунок відкритий у Банківській установі на території України, наданий та особисто зазначений Позичальником у даному Договорі.
Підписанням даного Договору Позичальник підтверджує своє волевиявлення та бажання отримати Позику на картковий або поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «А-Банк» та уповноважує Позикодавця здійснити таке перерахування на зазначений картковий або поточний рахунок та одночасно підтверджує, о кінцевим правонабувачем за зазначеним картковим або поточним рахунком.
В свою чергу, Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування позикою, повернути позику у визначені договорами терміни, згідно графіку платежів, а також виконати інші свої зобов`язання згідно договору позики.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Також відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак, в порушення умов Договору та чинного законодавства України Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання - не сплачує проценти за користування позикою та не повертає суму позики отриманої відповідно до договору.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення позики в строки, розмірі та у валюті, визначеними Договором.
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
Ураховуючи те, що фактично отримані та використані надані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконала, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задовольняються повністю, з відповідача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору.
Позичем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6500 грн.
На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28.08.2024 укладеного між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та Адвокатським Об`єднанням «Деналі» (а.с. 27-29), копію додаткової угоди № 5 до договору від 10.12.2025 (а.с 31), копію додаткової угоди № 8 до договору від 14.02.2025 (а.с 25)копію акту № 222 прийому-передачі наданих послуг від 14.02.2025 (а.с. 19) та копію платіжної інструкції від 20.02.2025 № 220055 на суму 6 500,00 грн (а.с. 18).
Умовами Договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28.08.2024 сторони погодили, що юридичну/правничу допомогу, що надається АО, клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 5 000,00 грн, без ПДВ, за супровід однієї справи, відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до цього Договору (п. 4.1 Договору). Додатковою угодою № 5 до договору від 10.12.2025 вартість послуг юридичної допомоги сторонами визначено у 6,5 тис. грн.
Відповідно до Акту № 222 прийому-передачі наданих послу від 14.02.2025 сторони засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до відповідача про стягнення заборгованості; узгодження правової позиції; складання позовної заяви, при цьому, вартість наданих послуг становить 6 500,00 грн. Також даним актом підтверджено, що послуги надано якісно, в повному обсязі та в установлені строки.
Стосовно розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обгрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено правовий висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Отже, суд може обмежити заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу з огляду на розумну їх необхідність для конкретної справи з власної ініціативи.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 року у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19.01.2023 у справі №345/136/18, від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Лише згідно з додатковою угодою № 8 від 14.02.2025 адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати позивачу правничу допомогу по стягненню заборгованості із 44 клієнтів. Ураховуючи, що обставини укладення та виконання договорів є схожими, самі договори типовими, суд не вважає, що при підготовці типових позовів адвокатське об`єднання виконує обсяг робіт, який відповідає вартості 6 500 грн. Крім того, не зрозумілим є включення до вартості правових послуг надання усної консультації стосовно складання позовної заяви та узгодження позиції, при тому, що саме ж об`єднання складає позовну заяву.
Отже склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатами на загальну суму 6500 грн не є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатами у зв`язку із наданням консультацій, узгодженням позиції, складенням позову, оскільки справа є малозначною, типовою для позивача, не являє складності та не потребує окремих консультацій або розробки позиції по кожній конкретній справі.
З урахуванням викладеного, керуючись принципами обгрунтованості, співмірності судових витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу допомогу у розмірі 3000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Олег КОСЕНКО