Справа № 489/1164/25
Номер провадження 2/489/1442/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зміну розміру аліментів

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2013 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 серпня 2013 року до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, після чого у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до її повноліття. Станом на 2025 рік аліменти стягуються на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На сьогодні склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/3 частини всіх доходів на дітей, оскільки погіршився його стан здоров`я через поранення, пов`язане з проходженням військової служби, в результаті чого отримав інвалідність.

З цих підстав просив суд змінити призначений розмір аліментів на стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 24.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2013 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився у радгоспі Баштанський, Баштанський р-н, Миколаївська обл., на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 серпня 2013 року до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, після чого у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до її повноліття.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 03.09.2013.

Згідно з Довідкою в/ч НОМЕР_1 від 10.09.2023 ОСОБА_1 отримав поранення в результаті артилерійського обстрілу.

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №656570 ОСОБА_1 отримав інвалідність строком до 01.06.2025.

Позивач має заборгованість зі сплати аліментів у ВП №73764803 станом на 11.02.2025 у розмірі 3879,10 грн.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1ст. 182 Сімейного кодексу України(далі -СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3ст.181СКУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст.182СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані у статті 192СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати:стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,повнолітніх дочки,сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час з позивача на утримання трьох неповнолітніх дітей за рішення суду стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів. Проте, враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, які передбачають, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та той факт, що згідно з розрахунком заборгованості від 11.02.2025 з позивача стягуються сума аліментів 5010,50 грн., відсутні підстави для зменшення розміру аліментів до 1/4 частки, як того просить позивач. Прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років у 2025 році становить 3196 грн., тобто 50% - це 1598 грн. Враховуючи, що дітей троє, сукупний мінімальний розмір аліментів на трьох складає 4794,00 грн. Тобто, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання трьох дітей наближений до мінімуму встановленого законодавством, тому суд вважає, що підстави для задоволення вимог відсутні.

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2-13,89,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.180-184,192 СК України, суд

вирішив

В задоволенні позову відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - ІНФОРМАЦІЯ_8 , НОМЕР_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.04.2025.

Суддя В. В. Кокорєв