Справа № 2/593/205/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бережани цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2025 року позивач ТзОВ "Споживчий центр" звернувся в Бережанський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

У поданому позові представник позивача зазначив, що 30 березня 2023року між ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір -договір оферти № 30.03.2023-100000275, який був укладений шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов позивач ТзОВ "Споживчий центр" надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн. терміном на 70 календарних днів з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом та встановленою комісією у розмірі 15 % від суми позики. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за даним кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 12 947,95грн., з яких 6 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6047,95грн. - заборгованість за відсотками та 900грн. комісії.

Враховуючи викладене, позивач ТзОВ "Споживчий центр" просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитом і понесені ним судові витрати у справі.

1 квітня 2025 року за вказаними вимогами ТзОВ "Споживчий центр" було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати вищевказані позовні вимоги у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а. с. 4).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги подані стороною позивача письмові докази та письмову заяву сторони відповідача про визнання позову, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ТзОВ "Споживчий центр" позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 30 березня 2023 року між позивачем ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір/оферти/ № 30.03.2023-100000275 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТзОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн. на 70 календарних днів.

Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 12 947,95грн., з яких 6 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6047,95 грн. - заборгованість за відсотками та 900грн. комісії (а.с. 8).

За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 30 березня 2023 року, яка містить електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Оскільки у наявних в матеріалах справи пропозиції ТзОВ "Споживчий центр" про укладення кредитного договору /оферти/ та заявки відповідача ОСОБА_1 на отримання кредиту наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана власноручним електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора Н227, тому суд вважає, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови вказаного кредитного договору.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані представником позивача докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку у термін, зазначений у них, не погасив заборгованості, та подавши суду письмову заяву, визнав позов і не заперечував проти його задоволення, тому суд, враховуючи зазначене, на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за договором кредиту № 30.03.2023-100000275 від 30 березня 2023 року, яка становить 12947,95грн..

Вирішуючи питання судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А так як із матеріалів справи видно, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., що підтверджується долученою до справи (а.с. 5) платіжною інструкцією № СЦ00007798 від 17 березня 2025року, та до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов про що вказав у поданій ним письмовій заяві, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір позивачу слід повернути п`ятдесят відсотків сплаченого ним судового збору, що в грошовому виразі становить 1211,20 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 15, 16, 509, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 627, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76-81, 89, 141, 142, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, кредитним договором № 30.03.2023-100000275 від 30 березня 2023 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-а. Код ):

- 12 947 ( дванадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 95 копійок - заборгованість за кредитним договором № 30.03.2023-100000275 від 30 березня 2023 року;

- 1211 ( одну тисячу двіста одинадцять) гривень 20 копійок - сплаченого позивачем судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» п`ятдесят відсотків сплаченого ним судового збору, що в грошовому виразі становить 1211 ( одну тисячу двіста одинадцять) гривень 20 копійок .

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.