провадження №: 2/752/638/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . 07.01.2023 відбулось залиття квартири АДРЕСА_3 , що зафіксовано Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 16.01.2023 в квартирі АДРЕСА_2 , який був складений уповноваженими представниками обслуговуючої компанії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». З метою визначення розміру заподіяних збитків та причин залиття, позивач звернулась до ТОВ «Агентства Експертної Оцінки України». Відповідно до Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , вартість матеріального збитку становить 168829,00 грн. Позивач зазначає, що сплатила 4000,00 грн ТОВ «Агентства Експертної Оцінки України» за виготовлення вказаного Звіту. Крім тогго, позивач зазначила, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних із залиттям квартири, втратили надію та спокій, змушені мати квартиру, яка не відповідає еталону нормального та придатного житла. Намагання позивача врегулювати питання в досудовому порядку виявились марними.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 168829,00 грн; витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 4000,00 грн, грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.06.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду пояснення на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 246985132 від 04.03.2021.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що вбачається з Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 16.01.2023 в квартирі АДРЕСА_2 , який був складений уповноваженими представниками обслуговуючої компанії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

07.01.2023 відбулось залиття квартири АДРЕСА_3 , що зафіксовано Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 16.01.2023 в квартирі АДРЕСА_2 , який був складений уповноваженими представниками обслуговуючої компанії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та Журналі обліку звернень мешканців будинку по АДРЕСА_5 .

Як вбачається із вищезазначеного Акту, причиною залиття квартири АДРЕСА_3 був вихід з ладу підвідного шлангу інсталяції унітазу, який був зацементований і закладений керамічною плиткою у вище розташованій квартирі АДРЕСА_6 .

Внаслідок вказаного залиття ьули виявлені наступні пошкодження у квартирі АДРЕСА_3 , які виявлені під час обстеження та відображені в Акті: в коридорі та вітальні відбулося замокання та деформація паркетної дошки на підлозі площею до 38 кв.м.; в коридорі та антресолі спостерігаються сліди залиття стіни площею до 3 кв.м., в санвузлі виявлено тріщину між кахельною плиткою площею до 1 кв.м., відбулась деформація дверей санвузла, на дзеркальній частині дверей спостерігається тріщина, на час обстеження двері санвузла не зачиняються, в дитячій кімнаті відбулось замокання та деформація паркетної дошки на підлозі площею до 6 кв.м., на стінках виявлено тріщини, площею 1,5 кв.м., в санвузлі та дитячій кімнаті внаслідок залиття пошкоджені електроприлади на стелі.

Згідно Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , виконаного ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України», - вартість матеріального збитку становить 168829,00 грн.

Позивачем сплачено 4000,00 грн ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» за виготовлення вказаного Звіту, що підтверджується квитанцією № 9 від 11.04.2023.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини другої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом положень частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання ним шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд дійшов висновку про доведення позивачем на підставі належних та допустимих доказів завдання шкоди його майну, а також доведено розмір спричиненої майнової шкоди. Натомість відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, належних та допустимих доказів, що свідчать про відсутність його вини у завданні такої шкоди, як і не спростовано її розмір. Вказані обставини є підставою для обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, законного представника власника квартири, з вини якого відбулося залиття, обов`язку з відшкодування шкоди, оскільки власність зобов`язує (статті 319 ЦК України).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляли та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Отже, судовим розглядом підтверджено обставини вини відповідача у залитті квартири, а отже остання на підставі статей 22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, спричинену залиттям, оскільки не довела, що шкода завдана не з її вини.

Крім того, судом встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем внаслідок залиття, підтверджений матеріалами справи.

Згідно Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , виконаного ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України», - вартість матеріального збитку становить 168829,00 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних із залиттям квартири, втратили надію та спокій, змушені мати квартиру, яка не відповідає еталону нормального та придатного житла. Намагання позивача врегулювати питання в досудовому порядку виявились марними.

Суд відзначає, що розмір моральної шкоди в сумі 5000,00 грн відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням встановлених судом обставин, за яких вона була спричинена.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем сплачено 4000,00 грн - витрати пов`язані з проведенням звіту про оцінку розміру матеріального збитку, що підтверджується квитанцією № 9 від 11.04.2023, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн та 1728,29 грн, а тому витрати по сплаті судового збору підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача , а саме в сумі 1996,69 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 168829 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ) моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ) витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 1996 (одна тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн 69 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

Суддя : Ю.Ю. Мазур