Справа № 493/498/25
Провадження № 2/493/448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторінв залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 31.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено, чи бажає вона в порядку ст. 113 СК України відновити дошлюбне прізвище, чи іменуватися надалі прізвищем, набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

08.04.2025 року позивач до суду надала уточнену позовну заяву, в якій зазначила про залишення шлюбного прізвища « ОСОБА_3 ».

Ухвалою судді від 08.04.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

28.04.2025 року відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, про те, вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації витрат на юридичну допомогу у сумі 25200,00 грн. не визнає та просить відмовити у їх стягненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що14.06.2016 року між нею та відповідачем у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №751.

Протягом тривалого часу життя з відповідачем у них стали різні погляди на життя, через це у них виникали конфлікти. Разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримують. Як стверджує позивач, вони з відповідачем мають різне бачення на подальше життя, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Тому позивачем було прийняте рішення щодо розірвання шлюбу.

Крім того, позивач зазначила, що будь які спроби примиритися не дали бажаних результатів.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як перебування у даному шлюбі суперечить власним моральним принципам та інтересам.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про те надав телефонограму про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з несенням військової служби в лавах ЗСУ, просив шлюб між ним та позивачем розірвати, про що також зазначено у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З копії свідоцтва про шлюб виданого 14.06.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №751, вбачається, що 14.06.2016 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо клопотання відповідача про відмову у вимогах позивача про стягнення з нього понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25200,00 грн., судом дане питання не вирішується, оскільки позивачем таких вимог ні в позові, ні в заяві про розгляд справи у їх відсутності не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 24, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 червня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 751, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 29.04.2025 року.

СУДДЯ