Справа № 452/3999/24 Головуючий у 1 інстанції: Кущ Т. М.
Провадження № 22-ц/811/93/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Пастушок Людмили Миколаївни на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі їхнього представника - адвоката Пастушок Людмили Миколаївни до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернулася з позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якому просила витребувати у відповідача на користь кожного з позивачів земельну ділянку відповідною площею, що знаходиться за межами с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області та належить позивачам на підставі окремих Державних актів шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223 загальною площею 21,411 гектара.

Позов обгрунтовували тим, що розпорядженням голови Самбірської районної державної адміністрації № 262 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) за особами, що мають право на середню земельну частку згідно ст. 6 Земельного кодексу України по Чайковицькій сільській раді» було закріплено земельні ділянки у масиві №8 урочища «Гатка» за межами с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області. Однак під час їх звернення до сертифікованого інженера-землевпорядника для оформлення технічної документації на земельні ділянки, їм було відмовлено в розробленні технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки виділені їм земельні ділянки сформовано в іншу земельну ділянку, власником якої є Рудківська міська рада.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі їхнього представника - ОСОБА_7 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння визнано неподаною і повернуто позивачам.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що повертаючи позов про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння позивачам, суд першої інстанції виходив з того, що ними не вживалися заходи досудового врегулювання спору, а надані суду офіційні листи-відповіді сертифікованих інженерів-землевпорядників мають рекомендаційний характер та не свідчать про наявність підстав для звернення до суду з позовом у зв`язу з неможливістю вирішення спору у позасудовому порядку. Вважає зазначений висновок суду таким, що відповідає матеріалам справи та вимогам закону Так, згідно листів ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та Львівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», позивачам відмовлено у розробці технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж виділених їм земельних ділянок у зв`язку з накладенням на місцезнаходження цих земельних ділянок іншої земельної ділянки загальною площею 21,411 га, кадастровий номер :04:000:0223, що перебуває у комунальній власності Рудківської міської ради, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення відповідного спору. При цьому Земельний кодекс України чи Закон України «Про землеустрій» не передбачає визначеної форми для відмови сертифікованих інженерів-землевпорядників у розробленні технічної документації. Таким чином, ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та Львівська регіональна філія ДП «Центр Державного земельного кадастру» виклали власні позиції у формі листів, в яких роз`яснили позивачам підстави для відмови у розробці технічної документації з землеустрою на виділені їм спірні земельні ділянки. Зазначає, що чинним цивільно-процесуальним законом не передбачено визначення поняття досудового врегулювання спору. При цьому вважає, що позивачі, в тому числі ОСОБА_1 , вжили достатніх заходів щодо досудового врегулювання спору, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для залишення у зв`язку з цим їх позову без руху та в подальшому його повернення. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист, оскільки Земельний кодекс України, Закон України «Про землеустрій», Цивільний кодекс України не встановлюють процедури досудового врегулювання спору, пов`язаного з витребуванням власного майна з чужого незаконного володіння, тому ОСОБА_1 не порушено будь-якої процедури, пов`язаної з досудовим врегулюванням спору.

Щодо ненадання інформації про оскарження позивачами рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 46805937 від 11 травня 2019 року на спірну земельну ділянку зазначає, що судом не враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду України, згідно якої визнання рішень про передачу земельної ділянки у власність незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, оскільки задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. При цьому, позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема на незаконність зазначених наказів без пред`явлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані. Вважає, що суд формально підійшов до вивчення поданої позивачами позовної заяви про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіннята дійшов помилкового висновку про її повернення.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як убачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернулася з позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якому просила витребувати у відповідача в користь кожного з позивачів земельну ділянку відповідної площі, що знаходиться за межами с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області та належить позивачам на підставі окремих Державних актів шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223 загальною площею 21,411 гектара.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2024 року позовну заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення позивачам копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позовну заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 без руху, суд виходив з того, що така не відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, в порушення вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про вжиття позивачами заходів досудового врегулювання спору, а саме письмової відмови в здійсненні розробки технічної документації зі землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок для подальшого присвоєння кадастрових номерів. Крім того, в порушення п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачами не зазначено про існування доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою, а також не зазначено про наявність у них або інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів. Також, позивачами не зазначено та не подано доказів, які б підтверджували факт їхніх звернень до відповідних повноважних органів з заявами про завершення процедури виділення кожної земельної ділянки та присвоєння їм кадастрових номерів з 2001 року. Позивачами не подано до суду доказів, на підставі яких відповідачем набуто права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :04:000:0223, загальною площею 21,411 га, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №46805937 від 11 травня 2019 року, а також не зазначено чи оскаржувалось ними таке рішення, у зв`язку з чим не обгрунтовано право на звернення до суду з позовом про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Залишаючи позову заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 без руху суд також виходив з того, що позивачами до позовної заяви не долучено звіт про оцінку вартості майна, а саме вартості витребовуваних земельних ділянок із земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223 загальною площею 21,411 га станом на час подачі позову.

09.12.2024 року на виконання ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2024 року про залишення позовної заяви без руху, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначила зміст позовних вимог та підстави звернення до суду з позовом про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, докази, якими позивачі обґрунтовують пред`явлені ними вимоги, а також інформацію щодо неможливості надання суду доказів на підтвердження підстави набуття відповідачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0223 загальною площею 21,411 га, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №46805937 від 11 травня 2019 року. При цьому, представником позивачів ОСОБА_7 до заяви про усунення недоліків позовної заяви долучено листи ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 та Львівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» про відмову у розробці технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж виділених позивачам земельних ділянок, звіти про експертну грошову оцінку спірних земельних ділянок та інші наявні у позивачів докази на підтвердження пред`явлених ними позовних вимог.

Повертаючи позов представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , районний суд виходив з того, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачами не усунуто. Зокрема, заява про усунення недоліків позовної заяви, подана ОСОБА_7 на виконання вимог ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2024 року не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. При цьому, недоліки позовної заяви перешкоджають суду відкрити провадження у справі та розглядати її по суті.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.2, 4 ст.83 ЦПК України на позивача покладено обов?язок подати докази разом з поданням позовної заяви. А якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об?єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно положень ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як убачається з заяви про усунення недоліків позовної заяви, поданої представником позивачів ОСОБА_7 на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, така у визначений законом строк максимально виконала вимоги ухвали та в такому обсязі, що у суду не було підстав для висновку, що за такою заявою не може бути відкрито провадження у справі.

Враховуючи наведене, колегія судів приходить до висновку, що при вирішенні питання про повернення позовної заяви позивачам, суд проявив надмірний формалізм у застосуванні законодавчих положень, чим порушив статтю 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.

При цьому, колегія суддів враховує, що ненадання суду доказів не може бути підставою для повернення позовної заяви позивачам.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра