Справа № 505/337/25
Провадження № 2/505/1945/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 23 січня 2025 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, та просила про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неї, його неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою цьому зазначала те, що її мати та біологічний батько перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу від яких народилась позивач, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження в графі батько вказаний: « ОСОБА_2 ». Зазначила, що за свої 17 років жодного разу не бачила та навіть не чула по телефону, свого біологічного батька, він абсолютно не цікавиться її життям, не бере участі у вихованні, не піклується, матеріально не допомагає, не спілкується та не навідує її, тобто від батьківських обов`язків свідомо ухиляється. До теперішнього часу мати виховує її фактично самостійно без допомоги з боку біологічного батька, ОСОБА_2

11.04.2012 рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку до досягнення позивачем повноліття, які він не сплачує внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.12.2020 складала 75 898,25 грн. та на даний час виконавче провадження закрито. 07.02.2014 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області, ОСОБА_2 було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу на підставі невиконання рішення суду про стягнення аліментів, кошти на дитину відповідачем не сплачувались.

Окрім цього, ОСОБА_2 , притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2011 по кримінальній справі № 1-1516/363/11 за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В зв`язку з тим, що відповідач для позивача чужа людина, яку вона жодного разу не бачила, та який свідомо нехтував своїми обов`язками, ухиляючись від їх виконання, тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Дрогобецька Т.Ю. надала заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, та просив врахувати наданий висновок.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 червня 2007 року, актовий запис № 16.

Позивач 21 січня 2022 року змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 21.01.2022, актовий запис № 1.

11 квітня 2012 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі № 1516/1366/2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8 аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку до досягнення дитини повноліття.

07 лютого 2014 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі № 1516/1366/2012 року, ОСОБА_2 було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу на підставі невиконання рішення суду про стягнення аліментів.

Відповідно до вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2011 року по кримінальній справі № 1-1516/363/11, ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до Довідки-характеристики від 10.12.2024 за № 27-25/849, виданої старостою Новоселівського старостинського округу Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, на даний час ОСОБА_2 проживає в селі Новоселівка Подільського району Одеської області. За місцем проживання не зареєстрований, власного житла на території Новоселівського старостинського округу не має. Відповідач в даний час офіційно не працевлаштований. Зі слів мешканців с. Новоселівка характеризується не досить позитивно. Зловживає спиртними напоями. Спілкується з сумнівним контингентом.

Відповідно до відповіді від 11.12.2024 за № 01-20/578 Комунального опорного закладу «Захарівський ліцей» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, наданої на адвокатський запит, повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчалась у Комунальному опорному закладі «Захарівський ліцей» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в період з 2018 по 2024 роки. Батько, ОСОБА_2 , контакту із школою не підтримував, успішністю дитини не цікавився, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. На виклики до школи приходила тільки мати.

Відповідно до відповіді від 11.12.2024 за № 18-ВК-456/с Одеського національному університеті імені І.І. МЕЧНИКОВА повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчається у Одеському національному університеті імені І.І. МЕЧНИКОВА з 01.09.2024 року по теперішній час.

Відповідно довідки Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) аліменти ОСОБА_2 не сплачуються, та станом на 24.12.2020 розмір заборгованості зі сплати аліментів складав 75 898,25 грн.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 біологічний батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 життям, здоров`ям, успіхами в навчанні дочки не цікавився, матеріально не допомагав, будь-якої участі у вихованні доньки не приймав.

Згідно висновку Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за № 3 від 19.02.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доцільно позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої доньки, що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі.

Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки він до цього часу так і не намагався найти зустрічей з донькою та налагодити відносини з нею, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, та несе загрозу здоров`ю та життю дитини, а також враховуючи характер його поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що він повинен бути позбавлений батьківських прав.

При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: с. Новоселівка, Подільський район, Одеська область, батьківських прав стосовно його неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 24 квітня 2025 року.