Справа № 930/3133/24
Провадження № 2/930/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Андрушак Л.П.

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Райгородської сільської ради Гайсинського району про визнання прав засновника фермерського господарства в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Райгородської сільської ради Гайсинського району про визнання прав засновника фермерського господарства в порядку спадкування, в якому просила, визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на майнові права засновника Фермерського господарства Гуцалека Віктора Васильовича.

Мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 , належало право постійного користування земельною ділянкою, що розташована на території Ситковецької селищної ради Гайсинського (Немирівського) району Вінницької області, площею 50,32 га - для ведення селянського (фермерського) господарства, 0,18 г - для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до рішення сесії 21 скликання Ситковецької Ради народних депутатів від 04 березня 1993 року N? 13 , ОСОБА_3 надано у постійне користування земельну ділянку площею 50,50 га в межах території Ситковецької селищної ради Вінницької області, для ведення селянського (фермерського) господарства.

31 березня 1993 року ОСОБА_3 , отримано державний акт на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів про право постійного користування за N? 45.

Після смерті ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно: права засновника Фермерського господарства ОСОБА_3 , ідентифікаційний код. НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 24.02.1995, дата запису 21.03.2012, номер запису 0000858 (з усіма правами та обов`язками засновника фермерського господарства, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 у визначеному статутом Фермерського господарства обсязі).

Так як ОСОБА_3 не залишив заповіту, спадкоємцями за законом є: позивачка, дружина померлого - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діти відмовились від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви.

Постановою державного нотаріуса Немирівської нотаріальної контори від 23 листопада 2024 року N? 1188/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Фермерське господарство Гуцаленка Віктора Васильовича місцезнаходження якого селище Ситківці, вул. Леніна буд. 23, Гайсинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області, у зв?язку з тим, що засновник є єдиним членом ФГ, статут має містити норму, що йому належить 100% складеного ( статутного) капіталу. При цьому інформація про частку у статутному капіталі має міститися в ЄДР. При огляді статуту ФГ Гуцаленка В.В. було встановлено, що ФГ було створено засновником ОСОБА_3 , однак, у статуті відсутня інформація про наявність складеного (статутного) капіталу та його розмір.

Відповідно до статуту ФГ ОСОБА_3 розділ 6 Статутного фонду господарства п.6.1 Для забезпечення виробничого-господарської та іншої діяльності Господарства за рахунок вкладу Засновника може створюватись Статутний фонд господарства. Розмір статутного фонду Господарства визначається засновником.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вказано розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 0,00 гривень.

Спадкодавець був єдиним засновником фермерського господарства, позивачка, як спадкоємець, бажає продовжити діяльність Фермерське господарство ОСОБА_3 .

Фермерське господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності, а також має у користуванні на правах постійного користування земельну ділянку державної власності для ведення фермерського господарства. Позивачкою, як спадкоємцем прийнято рішення продовжувати діяльність Фермерське господарство ОСОБА_3 , до складу якої входять майнові права засновника ОСОБА_3 на Фермерське господарство Гуцаленка Віктора Васильовича.

Зважаючи на те, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), позивачка вважає, що має право постійного користування у порядку спадкування на майнові права засновника фермерського господарства ОСОБА_3 , земельну ділянку площею 50,50 га., на яку мав право ОСОБА_3 на підставі державного акту на право постійного користування землею який видано 31 березня 1993 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів про право постійного користування за N? 46.

Ухвалою від 13.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою від 14.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача Райгородської сільської ради Гайсинського району, до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої просив справу слухати у відсутність представника Райгородської сільської ради, позов визнає повністю, заперечення по даній справі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ситківці Немирівського району Вінницької області помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Райгородської сільської ради № 02.024.167 від 06.11.2024, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , залишилось спадкове майно (майнові права), а саме: права засновника ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ОСОБА_6 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 24.02.1995 року, дата запису: 21.03.2012, номер запису: 0000858, (з усіма правами та обов`язками засновника фермерського господарства, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 у визначеному статутом фермерського господарства обсязі). ОСОБА_3 , не залишав заповіту по Райгородській сільській раді Гайсинського району Вінницької області.

Спадкоємцями за законом є: дружина померлого - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; донька померлого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 ; син померлого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Зі слів заявника, інших спадкоємців, передбачених законом немає.

На момент відкриття спадщини у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де був зареєстрований померлий гр. ОСОБА_3 . були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 25.10.1988 року.

Родинні зв`язки між позивачкою ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.07.1979 НОМЕР_3 .

ОСОБА_8 в визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, звернулася до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною заявою, від 20.04.2021 № 245, яка міститься в копії спадкової справи № 87/2021 заведеної до майна померлого ОСОБА_3 .

Діти спадкодавця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , в порядку ст.. 1273,1274 ЦК України, подали 20.04.2021 до державного нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 на користь дружини померлого ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними заявами наявними в матеріалах спадкової справи.

23.11.2024 постановою державного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій № 1488/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на корпоративні права Фермерського господарства Гуцаленка Віктора Васильовича ( місцезнаходження якого селище Ситківці, вул. Леніна буд. 23, Гайсинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області), відмова мотивована тим, що у зв?язку зі смертю голови фермерського господарства можливе спадкування корпоративних прав. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі, корпоративні права передбачені статутом. Складений капітал фермерського господарства передбачає зокрема, що в статуті ФГ визначено його розмір в грошовому еквіваленті, пропорції засновників, та внесено частки засновників. У разі якщо засновник є єдиним членом ФГ, статут має містити норму, що йому належить 100 % складеного ( статутного) капіталу. При цьому інформація про частку у статутному капіталі мас міститися в ЄДР.

При огляду статуту Фермерського господарства ОСОБА_10 було встановлено що ФГ було створено засновником ОСОБА_3 однаку статуті відсутня інформація про наявність складеного ( статутного) капіталу та його розмір.

Відповідно до статуту фермерського господарства ОСОБА_10 розділ б Статутного фонду Господарства п.6.1 Для забезпечення виробничого- господарства та іншої діяльності Господарства за рахунок вкладу Засновника може створюватись Статутний фонд господарства. Розмір статутного фонду Господарства визначається засновником.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, де вказано розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 0,00 гривень.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії рішення сесії 21 скликання Ситковецької селищної Ради народних депутатів Про затвердження проекту відведення та видачу державних актів на право постійного користування землею, ОСОБА_3 надано у постійне користування земельну ділянку площею 50,50 га в межах території Ситковецької селищної ради Вінницької області, для ведення селянського (фермерського) господарства.

31 березня 1993 року ОСОБА_3 , видано державний акт на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів про право постійного користування за N? 46.

Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 був засновником та єдиним членом ФГ ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 місцезнаходження якого АДРЕСА_1 ), дата державної реєстрації 24.02.1995.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК у країни спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України "Про фермерське господарство"). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону).

У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника.

В роз`ясненнях, що містяться в п. Постанови Пленуму Верховного Суду України N? 20 від 22.12.1995року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Вказане узгоджується з висновками зазначеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N? 179/1043/16-ц, провадження N? 14-63цс20. Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 зазначеної Постанови вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

Отже, судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_3 у березня 1993 року отримав право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства, 24.02.1995 зареєстрував ФГ " ФГ ОСОБА_3 ", де був засновником та єдиним членом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - помер; після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із вказаного господарства, а єдиною спадкоємницею першої черги, хто прийняв спадщину, є позивачка.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на майнові права засновника Фермерського господарства Гуцаленка Віктора Васильовича (, місцезнаходження якого селище Ситківці, вул.. Леніна, буд. 23, Гайсинського (колишнього Немирівського) району Вінницької області)

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: С.М. Науменко