ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6812/25
провадження № 2-о/753/340/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Міністерство освіти та науки України,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Міністерство освіти та науки України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/6812/25 між суддями від 07 квітня 2025 року заяву передано в провадження судді Шаповаловій К.В.

Під час вирішення питання про відкриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що справу слід передати за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва з наступних підстав.

Згідно із частиною другою статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

За змістом частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у частині першій статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (п.24 рішення від 20.07.2006; заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Як зауважує Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 21.10.2010 у справі «Дія 97» проти України», процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (заява №19164/04, § 47).

Частиною першою статті 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявник, подаючи до Дарницького районного суду м. Києва заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначає, що адресою її місця проживання є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва. В той же час до заяви заявником не додано жодних доказів того, що вона дійсно фактично проживає на території Дарницького району м. Києва.

Разом з тим, з управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціальної та ветеранської політики Оболонської районного і м. Києві державної адміністрації.

28 квітня 2025 року до суду з управлінні соціальної та ветеранської політики Оболонської районного і м. Києві державної адміністрації надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 зареєструвала своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи, є: АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять доказів того, що остання на даний момент фактично проживає на території Дарницького району м. Києва, суддя дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. слід передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказана заява.

Керуючись статтями 31, 32, 259-261, 294,316 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

матеріали справи № 753/6812/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Міністерство освіти та науки України передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва (адреса: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2є), як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказана заява

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова