Провадження № 2/357/355/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод шляхом скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та закриття відповідного розділу у державному реєстрі,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2024 заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Д. Антонюк звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні Білоцерківською міською радою права користування та розпоряджання своїм майном - земельною ділянкою комунальної власності шляхом скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 103 нежитлову будівлю літ. А, площею 59.3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право власності на цей об`єкт в Державному реєстрі речових драв на нерухоме майно, та закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових драв на нерухоме майно. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що окружною прокуратурою встановлено про реєстрацію 26.09.2018 права власності за відповідачем на спірну нежитлову будівлю. Підставою для такої реєстрації стали довідка № 127 від 13.09.2018 ТОВ «Зембудінвестпроект» та технічний паспорт вказаного товариства, за змістом якої нежитлова будівля 1991 року побудови з характеристиками: фундамент бетон; стіни шлакоблок, метал; покрівля метал, дерево; підлога плитка, дерево, бетон; площа основи 45,5 кв.м, 23,0. Однак, державна реєстрація права власності фактично проведена на об`єкт, який фактично є тимчасовою спорудою. Відсутність на земельній ділянці нежитлової будівлі 1991 року побудови також підтверджується договорами про встановлення особистого строкового сервітуту, при цьому будь-яке будівництво на земельній ділянці за вказаною адресою заборонено. Рішень про присвоєння адреси за спірною нежитловою будівлі не приймались, дозвільні документи на будівництво не надавались. Також не видавались ні будівельний паспорт, ні архітектурно-планувальне завдання та не приймалось рішень про початок будівельних робіт.

23.12.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

21.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження (засідання) в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 06.03.2025.

28.01.2025 відповідачем отримана копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками, що вбачається з наявного у справі зворотного поштового повідомлення.

05.02.2025 відповідачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подана заява про визнання позовних вимог, в якій вказує, що ознайомившись з матеріалами справи, він визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить подальший розгляд справи проводити без його участі.

07.02.2025 від секретаря Білоцерківської міської ради Володимира Вовкотруба надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без представника міської ради.

06.03.2025 представник позивача подав до суду заяву про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

06.03.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

23.04.2025 представником позивача подана через канцелярію суду заява, в якій останній позов підтримує та просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за змістом його заяви від 05.02.2025 позиція останнього суду зрозуміла, в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державним реєстратором Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Лужецьким Дмитром Леонідовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 43281343 від 01.10.2018, на підставі чого зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна (розмір частки 1/1) з реєстраційним номером: 103 на нежитлову будівлю літ. А, площею 59.3 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 400888665 від 25.10.2024.

Державна реєстрація права власності здійснена на підставі: довідки про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 127, видана 13.09.2018, видавник: ТОВ «Зембудінвестпроект»; технічного паспорту, серія та номер: 2018-0500, виданий 13.09.2018, видавник: ТОВ «Зембудінвестпроект».

Згідно копії довідки ТОВ «Зембудінвестпроект» про показники об`єкта нерухомого майна № 127 від 13.09.2018, замовник довідки: ОСОБА_1 , видана власнику ОСОБА_1 про те, що відповідно до проведеної технічної інвентаризації від 13.09.2018 площа нежитлової будівлі літ «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 59,3 кв.м. Зазначена будівля, зі слів замовника, побудована господарським способом у 1991 році, не належить до самочинного будівництва та не підлягає введенню в експлуатацію згідно Інструкції від 24.05.2001 № 1.

В матеріалах справи міститься копія технічного паспорту ТОВ «Зембудінвестпроект» від 13.09.2018, інвентаризаційна справа 2018-0500, замовник ОСОБА_1 , на нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 . Нежитлова будівля 1991 року побудови, опис основних конструктивних елементів: фундамент бетон; стіни шлакоблок, метал; покрівля метал, дерево; підлога плитка, дерево, бетон; площа основи (забудови м2) 45,5, 23,0.

ОСОБА_1 подана заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.09.2018 № 30332156 щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, сформована державним реєстратором Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Лужецьким Дмитром Леонідовичем.

25.10.2024 листом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Олександра Маційчука повідомлено секретаря Білоцерківської міської ради Володимира Вовкотруба, що за результатами моніторингу карт google maps тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності встановлено, що Білоцерківській міській раді на праві комунальної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови площею 0,0076 га з кадастровим номером: :07:002:0029, розташована по АДРЕСА_2 . Поряд з цим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказаній земельній ділянці, де розташована тимчасова споруда, зареєстровано нежитлову будівлю загальною площею 59,3 кв.м., адреса по АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . У листі висловлено прохання надати інформацію стосовно вказаної нежитлової будівлі, належним чином засвідченні копії документів, що пов`язані із зазначеними правовідносинами, а також повідомити про вжиття Білоцерківською міською радою заходів усунення вимог законодавства.

У відповідь на вказаний лист Білоцерківською міською радою листом від 31.10.2024 повідомлено, що за інформацією управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради: 1) виконавчим комітетом не приймалось рішень стосовно присвоєння адреси: АДРЕСА_1 , нежитлової будівлі; 2) управлінням містобудування та архітектури будівельний паспорт, містобудівні умови та обмеження чи архітектурно-планувальне завдання для будівництва нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , не надавались; 3) в управлінні містобудування та архітектури відсутня інформація щодо оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, по АДРЕСА_3 полку (вул. Нєкрасова до перейменування) в районі дитячого садочку № 34 розташована тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності павільйон по продажу продовольчих товарів, площею 37,7 кв.м, власником яких є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради було оформлено реєстраційну справу № 07 малої архітектурної форми 08.06.2010, термін дії закінчився 20.11.2017.

Також вказаним листом Білоцерківською міською радою повідомлено про наявні рішення Білоцерківської міської ради щодо передачі земельної ділянки в оренду та встановлення особистого строкового сервітуту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 під розміщення павільйону по продажу продовольчих товарів по АДРЕСА_2 , в районі дитячого садочку АДРЕСА_2 . Білоцерківська міська рада просить Білоцерківську окружну прокуратуру, у разі наявності правових підстав та можливості, сприяти Білоцерківській міській територіальній громаді в захисті її прав, в тому числі шляхом подачі відповідного позову.

В матеріалах справи також містяться: викопіювання з Генерального плану м Біла Церква, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 03.11.2016 № 319-18-VІІ, територія АДРЕСА_2 ; копія реєстраційної справи № 07 Малої архітектурної форми від 08.06.2020, зареєстрованої на підставі договору оренди землі № 163 від 23.12.2009 по АДРЕСА_2 , в районі дитячого садочку № НОМЕР_1 , площею забудови 37,70 кв.м; копія договору про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 22.12.2017, укладеного між Білоцерківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під розміщення павільйону, загальною площею 0,0106 га (106 кв.м.); копія договору № 10-08/130 про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки від 19.08.2024, укладеного між Білоцерківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з цільовим призначенням 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (вид права земельного сервітуту право на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, код обмеження 07.11 Право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) загальною площею земельної ділянки 0,0076 га, з кадастровим номером :07:002:0029; рішення Білоцерківської міської ради № 6023-58-VІІІ від 31.07.2024 «Про встановлення земельного сервітуту з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ».

Відповідно до п. 4.4.5 вказаного вище договору від 22.12.2017 про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки, сторони домовилися не допускати будівництва будь-яких будівель, споруд або інших об`єктів на території благоустрою, на яку встановлено особистий строковий сервітут. Встановлений цим договором особистий строковий сервітут не надає «Сервітуарію» права на проведення будь-якого будівництва на наданій йому під розміщення павільйону, та території для забезпечення благоустрою.

Вказана вище заборона на будівництва передбачена і у п. 4.4.5 договору № 10-08/130 від 19.08.2024 про встановлення особистого строкового сервітуту земельної ділянки.

КП КОР «Київське обласне БТІ» листом від 08.11.2024 повідомило Білоцерківську окружну прокуратуру про те, що за адресою: АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано та технічна інвентаризація не проводилась.

Білоцерківською окружною прокуратурою листом від 12.11.2024 повідомлено Білоцерківську міську раду, що прокуратурою буде подано до суду позовну заяву про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

У статті 42 Конституції України та статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. У цивільному законодавстві України проведена класифікація речей, серед яких закон вирізняє речі нерухомі і рухомі.

Згідно із ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таке визначення поняття нерухомих речей є універсальним для українського законодавства і тому закріплюється у багатьох спеціальних законах щодо об`єктів нерухомості, нерухомого майна, нерухомості.

У статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV закріплюється вичерпний перелік об`єктів нерухомого майна, речові права та їх обтяження на які підлягають реєстрації у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме: а) земельні ділянки; б) житлові будинки; в) будівлі; ґ) споруди (їх окремі частини); г) квартири; д) житлові приміщення; е) нежитлові приміщення є) меліоративні мережі (складові частини меліоративної мережі). Водночас у цій та інших статтях закону не дається юридичного визначення понять таких об`єктів нерухомого майна як тимчасова споруда.

При цьому, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст. 31 цього Закону.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011: тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.

Отже з викладеного вище вбачається, що державна реєстрація речових прав власності на тимчасові споруди юридично є неможливою.

Державна реєстрація суб`єктивних прав та їх обмежень на визначені Законом № 1952-IV об`єкти нерухомого майна має здійснюватися з огляду на особливості правового режиму таких об`єктів, який визначається Конституцією України, ЗК України, Цивільним кодексом України, законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», Державними будівельними нормами (ДБН), Податковим кодексом України та іншими законодавчими і нормативними актами.

Так, у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 17.08.2000 № 507, міститься визначення терміну «будівлі» - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

Таким чином, всупереч вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», раніше прийнятим рішенням Білоцерківської міської ради та договору особистого строкового сервітуту, відповідачем здійснено державну реєстрацію речового права власності на тимчасову споруду, під виглядом нежитлової будівлі, нібито побудованої в 1991 році.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, логічним наслідком чого має бути відмова державного реєстратора у вчиненні відповідної дії, про що йдеться у п. 1, 4, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону або ж якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження).

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав врегульовано статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Якщо суд дійшов висновку про те, що право власності позивача на земельну ділянку було порушено незаконною реєстрацією речового права на нерухоме майно, розташоване (нібито розташоване) на цій земельній ділянці, за відповідачем, з яким він не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації речового права, яке набрало законної сили, проводить державну реєстрацію припинення цього речового права відповідача, що усуває для позивача правову невизначеність та перешкоди у здійсненні ним правомочності розпоряджатись своїм нерухомим майном.

Подібних за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2024 року у справі № 496/1059/18.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 та 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене та оскільки державну реєстрацію майнових прав за відповідачем на нежитлову будівлю здійснено з порушенням вимог цивільного законодавства, при цьому право власності фактично зареєстровано на неіснуючу будівлю зі статусом нерухомого об`єкта, яка у передбаченому чинним містобудівним законодавством відповідачем не проектувалась, не будувалась на підставі відповідних документів, що давали б право виконувати такі будівельні роботи, а земельна ділянка для цієї мети її законним власником - Білоцерківською міською радою Київської області, не виділялась, як і не виділялась під вже збудоване нерухоме майно, що належало б відповідачу на підставі отриманих раніше належних правовстановлюючих документів, тому наявні підстави для задоволення даного позову повністю.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача в особі Київської обласної прокуратури (платник судового збору) підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3 028.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні Білоцерківською міською радою права користування та розпоряджання своїм майном - земельною ділянкою комунальної власності шляхом скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 103 нежитлову будівлю літ. А, площею 59.3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право власності на цей об`єкт в Державному реєстрі речових драв на нерухоме майно, та закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових драв на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури, , судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Позивач Білоцерківська окружна прокуратура, адреса: вул. Шолом-Алейхема, буд. 38-А, м. Біла Церква, Київська область.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов